1

ATELIÉR PRO ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ
občanské sdružení se sídlem Ve svahu č. 1, 147 00  Praha 4 - Podolí
___________________________________________________________________________

Zásadní střet o účast veřejnosti v rozhodování
Naléhavá výzva ke společnému postupu občanské společnosti
občanským sdružením a aktivistům , české veřejnosti

	Zdravíme Vás ke Dni Země a máme naléhavou výzvu k Vaší součinnosti. Týká se to opravdu nás všech a osudu občanské společnosti v Čechách.

	O co jde: na úřadech veřejné správy se rozmáhá praxe úplné a dočista protiprávní  eliminace účasti veřejnosti z úředních rozhodování. Podle všeho je to postup metodicky řízený z Ministerstva pro místní rozvoj, Ministerstva zemědělství  a v Praze přinejmenším z Magistrátu hl.m. Prahy.  Ale podobné postupy jsou pozorovány i jinde, třeba v Českém Krumlově, kde jde o již několik let trvající protiprávní praxi -  a také určitě i  jinde.

	Lze předpokládal, že jde o jakousi vstřícnou přípravu  před tím, než vejde v účinnost výrazně destruktivní novela zákona o ochraně přírody a krajiny, jíž navrhl František Pelc, poslanec za US–DEU a bývalý úředník rezortu životního prostředí a kterou političtí termité z Parlamentu ČR ve své většině rádi podpořili a česká byrokracie uvítala. Tato novela spočívá v tom, že každé sdružení bude (patrně již od 1.5. 2004) muset svou žádost o informování o zahajovaných řízeních specifikovat co do předmětu a místa. Stejnou formulaci ve vodním zákoně již několik let pražské úřednictvo i Ministerstvo zemědělství zneužívají k soustavnému odhánění sdružení od rozhodovacích procesů. Dlužno dodat, že díky nečinnosti soudů se jim to zatím docela daří.

	Jak bojovat proti pravděpodobnému obdobnému zneužití Pelcovy novely, to je problém, na kterém nyní pracujeme a v předstihu rozešleme svá doporučení a vzory podání. 

	Nyní zpět k nynějšímu, již praktikovanému způsobu eliminace sdružení z řízení. Správní řád stanoví a soudní výklad i komentáře ke správnímu řádu potvrzují, že podstatou správního rozhodování je tato zásada: rozhoduje-li úřad o právech, právem chráněných zájmech či povinnostech nějaké právnické či fyzické osoby, musí tak činit ve správním řízení, což znamená, že nestačí pouhý dopis či neformální vyjádření, ale tomu, koho se rozhodování týká, musí být dána možnost nahlížet do spisu, který o věci správní orgán vede, má právo se vyjadřovat k věci, rozhodnutí musí obsahovat odůvodnění a také poučení o tom, že je (či není) možné podat opravný prostředek (zpravidla odvolání), toto rozhodnutí musí té osobě být doručeno. Po neúspěšném odvolání může takový účastník dál brojit proti rozhodnutí dalšími – již mimořádnými – opravnými prostředky nebo podat správní žalobu k soudu.  Zákon spočívá na zásadě, že řízení je třeba vést podle určitých pravidel, nestranně, přesvědčivě, na základě spolehlivě zjištěných skutečností a tak, aby ten, koho  se to týká, mohl účinně hájit svá práva a „mluvit do toho“.

	To se pochopitelně týká i případů, kdy se některá osoba domáhá účasti ve správním řízení, avšak správní orgán je toho názoru, že jí toto postavení nepřísluší (z různých důvodů:  orgán má ze to, že se projednávaná věc nemůže té osoby, jejích práv vůbec dotknout nebo jde o osobu, jež měla před vstupem do řízení splnit nějaké zákonem uložené povinnosti a orgán je přesvědčen, že tak neučinila apod.). I zde se rozhoduje o právech té osoby, dokonce o tom, zda jí přísluší veškerá procesní práva (účastnit se, nahlížet, vyjadřovat se, odvolávat se apod.), nebo zda naopak nemá v dané věci práva žádná. Proto je taková osoba vylučována z řízení procesním rozhodnutím, jež je odůvodněno a proti kterému se ta vylučovaná osoba může odvolat a nadřízený orgán by měl pak celou věc nestranně přezkoumat a prověřit. 

	Od jisté doby se však v rezortu pro místní rozvoj i v rezortu zemědělství šíří a uplatňuje názor, že takovou osobu domáhající se účastenství je možno prostě ignorovat, případně jí poslat jen dopis, že není účastníkem a vůbec se s ní nebavit – neumožnit jí žádné úkony v rámci řízení (nahlížení do spisu, doručení rozhodnutí a odvolání apod.).  Zejména je tento postup uplatňován proti environmentálním občanským sdružením. Děje se tak povětšinou zjevně účelově, v případě staveb velkých investorů (Skanska, Hochtief), pro které příslušný stavební úřad urovnává cestičku k bezproblémovému zprůchodnění různých, někdy docela problematických projektů a záměrů. 

	Scénář bývá  vcelku jednoduchý, zpravidla tento:

	Stavební úřad dobře ví, že sdružení chce do některého řízení vstoupit. Schválně mu proto neoznámí, že bylo zahájeno. Sdružení se o tom, že se řízení vede, dříve nebo později dozví a začne se domáhat účasti v něm. Úřad buď dělá, jako by nic a sdružení zcela ignoruje (Český Krumlov) nebo pošle dopis (Praha 4), že není účastníkem, zpravidla s odůvodněním, že sám stavební úřad usoudil, že řízením nedojde k dotčení zájmů, jež by účast sdružení v řízení odůvodňovalo – a hotovo. Nic při tom takový stavební úřad nezajímá, že k takovému úsudku není vůbec kompetentní a že by měl vycházet z názorů a vyjádření příslušných orgánů, jež zpravidla nedotčení chráněných zájmů nekonstatovaly, ba právě naopak. Jde o zcela bezprávný postup, pochopitelně. Ale co s tím?

	Standardní postup je takový, že vylučovaná osoba posoudí dopis jako rozhodnutí o vyloučení, jež sice nemá náležitou formu (nejde o správní rozhodnutí obsahující zákonem předepsaný výrok, odůvodnění a poučení o opravném prostředku), ale  materiálně (obsahově) to je rozhodnutí o jeho odehnání od řízení a tedy zbavení všech procesních práv. Takže se odvolá k nadřízenému orgánu. Pikantní bývá, když je to orgán, který k takovému postupu navádí a jde v tomto směru příkladem. Ten pak má dvě možnosti: nechá to pěkně uležet, správní řízení o sporném záměru zatím běží, doběhne, Skanska či Hochtief začne utěšeně betonovat a věc je „žádoucím“ způsobem vyřešena. Nebo takový odvolací orgán zareaguje rovněž dopisem, či dokonce vydá odvolací rozhodnutí o tom, že odvolání zamítá. A odháněný účastník může jít se žalobou k soudu. Soud – přes to, že je na něm naléhavě požadováno vydání usnesení o odkladu vykonatelnosti – jednoduše neudělá vůbec nic. Žaloba leží bez hnutí půl roku, rok, dva roky. A investor rovněž utěšeně betonuje. Účelu je opět dosaženo. 

	V prostředí právního státu je cosi takového nemyslitelné. Dobře však vidíte, že celkový systém je nastaven tak, aby to pod chabým vnějším formálním nátěrem zdánlivé legality probíhalo v podstatě jako úřední zvůle, proti níž není účinné obrany. 

	Protože o těchto rozmáhajících se úředních nezákonnostech víme, provedli jsme několik „pilotních“ akcí, aby se podstata věci dokonale a do detailů objasnila a zdokumentovala. V přílohách máte dva „protokoly o ústním jednání“ ze stavebního úřadu v Praze 4, a to z 15. a 16. dubna 2004. Hrubky a jazykové kostrbatosti prosím přičtěte míře kulturnosti zapisující úřednice. Podstatný je obsah protokolů. V prvém případě jsem si na nepříliš významné kauze šel ohledat terén. Byl jsem sám, takže obava z provokací a např. účelového obvinění z výtržnosti nebo třeba z útoku na veřejného činitele s následnou zástupnou kriminalizací byla na místě. Proto jsem pouze ohledal terén a v klidu odešel. Následujícího dne již šlo o podstatnou kauzu: obludný palác pro úředníky, který má být vystavěn na  místě poslední souvislejší zeleně na Budějovickém náměstí v Praze 4 a proti kterému existuje odpor místních obyvatel. Proto jsem přizval k jednání jednak zastupitele Prahy 4 pana Petra Štěpánka a novináře Jakuba Mračna a přišla rovněž zástupkyně místního sdružení paní Svatava Derková. Těmto účastníkům patří můj dík za to, že byli ochotni se nechutné tahanice účastnit a svou přítomností zabránili pravděpodobné akci Městské policie, jejíž pozvání úřednice stavebního úřadu před námi velmi zvažovaly. Kdybych byl sám, byl bych bez šancí. Takže: díky!

	Prosím o prostudování přiložených protokolů. Vysvítá z nich přesvědčivě celková nezákonná zvůle jednajících úřednic. Pochopitelně by si to ty osoby nedovolily, pokud by neměly krytí „zeshora“, od vedení městské části a ze strany individuí na pražském magistrátě, jež je k takovým věcem navádějí a podporují je v tom. 

	Co nyní dělat:  

	Prvou a naprostou nezbytností je – vzhledem ke zjevné  nefunkčnosti úředních struktur a právních procedur – učinit z toho veřejný problém, veřejnou otázku. Jakmile případ zůstane ležet v tichu úřednických kanceláří a soudních budov, je vzhledem k reálnému stavu  zákonnosti a praktické vymahatelnosti  práva v této zemi beznadějně ztracen. Proto navrhujeme a dáváme k úvaze zejména toto:

	- prvořadou nutností je šířit mezi veřejností uvedené informace a vědomí, že je zde vážný problém  - v tom spoléháme i na Vás, vážený čtenáři. Proto rozešlete mailem vše libovolně a podle vlastní úvahy těm, koho by to mohlo zajímat,

	- spoléháme na politickou úvahu pana zastupitele Štěpánka a věříme, že případu podle vlastního rozhodnutí užije ve své práci člena zastupitelstva na Praze 4 a čelného člena Strany Zelených,

	- spoléháme na pana redaktora Mračna, dalšího přímého účastníka, že věc zpracuje osvědčeným způsobem a dá podle vlastní profesionální úvahy do novin,

	-  dalším krokem bude (pokud se na tom shodneme) akce vůči tajemníkovi Úřadu MČ Praha 4 ing. Fantovi a řediteli magistrátu Ing. Trnkovi. Mohlo by jít o mailové či písemné výzvy k odstranění nezákonností, pokud bude tato cesta sledována, rozešleme Vám navržené a doporučené znění obou podání se samozřejmou  výhradou, že si pochopitelně každý může napsat vlastní podání podle svého,

	-  my jsme rozhodnuti obrátit se na Veřejného ochránce práv, podání dostanete mailem na vědomí a budeme informovat o výsledku

	- v obou věcech na Praze 4 běží odvolací řízení – měl by rozhodovat pražský magistrát, konkrétně asi dr. Carda a Ing. Souralová. O průběhu a výsledku budete informováni,

	- obě odvolání budou pochopitelně doplněna doklady o novém vývoji věci (protokoly z jednání 15. a 16.4. 2004),  totéž dostane i pražský magistrát a  bude doplněna právní argumentace podle aktuálního vývoje kauz. Vše dostanete na vědomí.

	K tomu, aby byla zamýšlená veřejná aktivita účinná, se možná najdou další možnosti a vhodné formy aktivity (petice? interpelace na ministry? jiné??). Rovněž přivítáme, pokud nám sdělíte své zkušenosti s odháněním veřejnosti od řízení a přidáte se k naší iniciativě. 

	Budeme ale potřebovat, abyste nám v zájmu vzájemné informovanosti posílali na vědomí veškerá Vámi činěná podání v této věci, a to mailem nebo poštou. Musíme navzájem o svých krocích a podáních vědět. Označte je výrazným názvem „účast veřejnosti“.

	Právě  byla podána správní žaloba sdružení Památkářská obec českokrumlovská  proti snad ještě drzejšímu a bezprávnějšímu úřednímu postupu, než je ten zdokumentovaný na Praze 4. Pokud budou krumlovští památkáři souhlasit, budeme Vás o jejich případu rovněž informovat.

	V této vpravdě společné záležitosti by měla v rámci ČR svou roli sehrát i „střechová“ struktura občanských sdružení environmentální a obdobné orientace – Zelený kruh Praha, Lublaňská 18, Praha 2 a v rámci Prahy pak obdobná struktura, totiž SOS Praha, sídlící na téže adrese. Způsob své angažovanosti ve věci si musejí zvážit, my je nehodláme a ani nemůžeme úkolovat. 

	Nabízíme spolupráci na této věci všem, koho tíží tyto problémy. Zejména uvítáme kooperaci s Ekologickým právním servisem a s takovými osvědčenými organizacemi, jako jsou Děti Země, DUHA, Svoboda zvířat a mnoho jiných podobných. Nepochybně bude žádoucí spolupráce s probíhajícími lobbyingovými aktivitami nevládních organizací.

	Jde opravdu o dost. O troufalé a zcela nezákonné zahnání občanské společnosti do fakticky již předlistopadových poměrů. Ve společnosti, kde právní mechanismy selhávají a jsou neúčinné, kde je dán průchod troufalé a zcela nezákonné úřední zvůli, je nutně ohrožena demokracie ve své nejvlastnější podstatě. Pokud by takový vývoj měl gradovat a tyto tendence se stávat obecně uplatňovanými, bude pak na místě zvážit, zda již nejde o odstraňování demokratického řádu lidských práv a svobod založených Listinou základních práv a svobod za situace, kdy činnost ústavních orgánů a účinné použití zákonných prostředků jsou znemožněny. Pak bychom měli podle ústavního pořádku ČR legitimní nárok na odpor proti viníkům takového neblahého vývoje.

	Znovu se ozveme. Prosíme, pište nám. Loučíme se dávným pozdravem  ze   srpnových dní roku 1968:  jsme s Vámi, buďte s námi!

V Praze dne 18.4. 2004
						 		 Petr Kužvart
				  	          člen výboru Ateliéru pro životní prostředí, právník

P r o s í m e  ,  čtěte další přiložené texty – dozvíte se podrobnosti