86/2002 Sb. 
                              ZÁKON 
                      ze dne 14. února 2002 
      o ochraně ovzduší a o změně některých dalších zákonů 
                    (zákon o ochraně ovzduší) 
 
     Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky: 
 
                           ČÁST PRVNÍ 
                         OCHRANA OVZDUŠÍ 
 
                             HLAVA I 
                        OBECNÁ USTANOVENÍ 
 
                               § 1 
                         Předmět úpravy 
 
     (1) Tento zákon stanoví 
a) práva a povinnosti osob a působnost správních úřadů při ochraně 
   vnějšího  ovzduší  před  vnášením  znečišťujících látek lidskou 
   činností  a   při  zacházení  s   regulovanými  látkami,  které 
   poškozují ozonovou vrstvu Země, a s výrobky, které takové látky 
   obsahují, 
b) podmínky    pro   další    snižování   množství    vypouštěných 
   znečišťujících  látek působících  nepříznivým účinkem  na život 
   a zdraví  lidí a  zvířat, na  životní prostředí  nebo na hmotný 
   majetek, 
c) nástroje ke  snižování množství látek  ovlivňujících klimatický 
   systém Země, 
d) opatření ke snižování světelného znečištění ovzduší. 
 
     (2)  Tento zákon  se  nevztahuje  na vnášení  radionuklidů do 
životního prostředí, které je upraveno zvláštním zákonem.1) 
------------------------------------------------------------------ 
1) Zákon  č. 18/1997  Sb., o  mírovém využívání  jaderné energie a 
   ionizujícího  záření  (atomový  zákon)  a  o  změně  a doplnění 
   některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů.  
 
                               § 2 
                         Základní pojmy 
 
     (1)  Pro účely  tohoto zákona  v oblasti  ochrany ovzduší  se 
rozumí 
a) vnějším ovzduším  ovzduší v troposféře,  s výjimkou ovzduší  na 
   pracovištích    určených    zvláštním    právním    předpisem2) 
   a v uzavřených prostorách, (dále jen "ovzduší"), 
b) znečišťující látkou jakákoliv látka vnesená do vnějšího ovzduší 
   nebo v něm druhotně vznikající, která  má přímo a nebo může mít 
   po  fyzikální  nebo  chemické  přeměně  nebo  po  spolupůsobení 
   s jinou látkou škodlivý  vliv na život a zdraví  lidí a zvířat, 
   na životní prostředí, na klimatický  systém Země nebo na hmotný 
   majetek, 
c) znečišťováním  ovzduší vnášení  jedné nebo  více znečišťujících 
   látek   do  ovzduší   v  důsledku   lidské  činnosti  vyjádřené 
   v jednotkách hmotnosti za jednotku času, 
d) emisí vnášení jedné nebo více znečišťujících látek do životního 
   prostředí, 
e) emisním limitem  nejvýše přípustné množství  znečišťující látky 
   nebo  stanovené  skupiny  znečišťujících  látek  nebo pachových 
   látek  vypouštěné  do  ovzduší  ze  zdroje znečišťování ovzduší 
   vyjádřené   jako  hmotnostní   koncentrace  znečišťující  látky 
   v odpadních plynech  nebo hmotnostní tok  znečišťující látky za 
   jednotku  času  nebo  hmotnost  znečišťující  látky vztažená na 
   jednotku  produkce   nebo  lidské  činnosti   nebo  jako  počet 
   pachových jednotek  na jednotku objemu  nebo jako počet  částic 
   znečišťující látky na jednotku objemu, 
f) emisním  stropem nejvyšší  přípustná úhrnná  emise znečišťující 
   látky  nebo stanovené  skupiny znečišťujících  látek vznikající 
   v důsledku lidské činnosti  vyjádřená v hmotnostních jednotkách 
   za období 1 roku ze všech zdrojů znečišťování ovzduší, z jejich 
   vymezené  skupiny  nebo   z  jednotlivého  zdroje  znečišťování 
   ovzduší na vymezeném území, 
g) úrovní znečištění ovzduší hmotnostní koncentrace znečišťujících 
   látek  v ovzduší  nebo jejich  depozice z  ovzduší na  jednotku 
   plochy zemského povrchu za jednotku času, 
h) provozovatelem   zdroje   znečišťování    ovzduší   (dále   jen 
   "provozovatel") právnická osoba nebo fyzická osoba, která zdroj 
   znečišťování ovzduší skutečně  provozuje; není-li taková osoba, 
   považuje se za provozovatele vlastník zdroje znečišťování,3) 
i) imisí  znečištění  ovzduší   vyjádřené  hmotnostní  koncentrací 
   znečišťující látky nebo stanovené skupiny znečišťujících látek, 
j) imisním  limitem  hodnota  nejvýše  přípustné úrovně znečištění 
   ovzduší vyjádřená v jednotkách hmotnosti na jednotku objemu při 
   normální teplotě a tlaku, 
k) mezí  tolerance   procento  imisního  limitu   nebo  část  jeho 
   absolutní hodnoty, o které může být imisní limit překročen, 
l) pachovými  látkami  látky  nebo  jejich  směs,  které způsobují 
   obtěžující  pachový  vjem,  charakterizované  pachovým  číslem, 
   pachovou jednotkou nebo čichovým prahem, 
m) přípustnou tmavostí kouře nejvýše přípustný stupeň znečišťování 
   ovzduší  vyjádřený  zabarvením  kouřové  vlečky  nebo  zjištěný 
   v kouřovodu metodou stanovenou prováděcím právním předpisem, 
n) těkavou  organickou látkou  jakákoli organická  sloučenina nebo 
   směs  organických  sloučenin,  s  výjimkou  methanu,  která při 
   teplotě 20 st. C (293,15 K) má tlak par 0,01 kPa nebo více nebo 
   má  odpovídající   těkavost  za  konkrétních   podmínek  jejího 
   použití,  a  která  může  v  průběhu  své přítomnosti v ovzduší 
   reagovat za  spolupůsobení slunečního záření s  oxidy dusíku za 
   vzniku fotochemických oxidantů, 
o) nejlepší   dostupnou    technikou   (technikami)   nejúčinnější 
   a nejpokročilejší stupeň vývoje použitých technologií a způsobů 
   jejich provozování,  které jsou vyvinuty  v měřítku umožňujícím 
   jejich zavedení v příslušném hospodářském odvětví za ekonomicky 
   a technicky přijatelných  podmínek a zároveň  jsou nejúčinnější 
   v dosahování  vysoké  úrovně  ochrany  životního prostředí jako 
   celku, 
p) redukčním  cílem  procento,  o  které  je  nutno  ve stanoveném 
   termínu snížit emise znečišťující  látky nebo stanovené skupiny 
   znečišťujících  látek  ze  všech  zdrojů  znečišťování  ovzduší 
   umístěných  na  vymezeném  území,  případně  z vymezené skupiny 
   zdrojů  znečišťování ovzduší,  ve srovnání  s rokem  stanoveným 
   jako referenční, 
r) světelným  znečištěním  každá  forma  osvětlení umělým světlem, 
   které je rozptýleno mimo oblasti, do kterých je určeno, zejména 
   pak míří-li nad hladinu obzoru. 
 
     (2) Pro účely tohoto zákona  v oblasti ochrany ozonové vrstvy 
Země se rozumí 
a) regulovanou  látkou  látka  poškozující  ozonovou  vrstvu  Země 
   uvedená v příloze č. 4 k tomuto  zákonu, a to bez ohledu na to, 
   zda  jde  o  nově  vyrobenou,  znovuzískanou, recyklovanou nebo 
   regenerovanou látku vyskytující se samostatně nebo ve směsi; za 
   regulovanou látku se nepovažuje  nevýznamné množství této látky 
   pocházející  z nezáměrné  nebo nahodilé  výroby během výrobního 
   procesu,   z    nezreagované   suroviny   nebo    z   používání 
   technologického  prostředku, ve  kterém je  přítomna regulovaná 
   látka  jako stopová  nečistota, nebo  které je  emitováno během 
   výroby produktů nebo manipulace s nimi, 
b) zacházením s regulovanými látkami a výrobky, které je obsahují, 
   jejich výroba, dovoz, vývoz, dodávání na trh, skladování, sběr, 
   znovuzískávání,  recyklování, regenerování  nebo zneškodňování; 
   zacházením je též použití  regulované látky ve výrobním procesu 
   nebo  pro karanténní  a  dezinfekční  účely ochrany  zboží před 
   přepravou, 
c) nezbytnou  potřebou  potřeba  regulovaných  látek pro stanovené 
   účely,   kde  není   možná  náhrada   použití  již   zakázaných 
   regulovaných látek pro zajištění  ochrany zdraví a životů lidí, 
   obrany  a  bezpečnosti  státu,  leteckého  provozu  a jaderných 
   zařízení. 
 
     (3) Pro  účely tohoto zákona  v oblasti ochrany  klimatického 
systému Země se rozumí 
a) klimatickým   systémem  Země   veškerá  atmosféra,  hydrosféra, 
   biosféra, geosféra a jejich vzájemné působení, 
b) změnou klimatu taková změna, která je vázána přímo nebo nepřímo 
   na lidskou činnost měnící složení globální atmosféry a která je 
   vedle přirozené  proměnnosti klimatu pozorována  za srovnatelný 
   časový úsek, 
c) látkami  ovlivňujícími  klimatický  systém  Země oxid uhličitý, 
   methan,  oxid  dusný,  částečně  a  zcela fluorované uhlovodíky 
   a fluorid sírový. 
------------------------------------------------------------------ 
2) Zákon  č. 258/2000  Sb., o  ochraně veřejného  zdraví a o změně 
   některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů. 
3) Například občanský zákoník, obchodní zákoník, zákon č. 219/2000 
   Sb., o  majetku České republiky a  jejím vystupování v právních 
   vztazích, ve znění pozdějších předpisů.  
 
                               § 3 
             Povinnosti právnických a fyzických osob 
 
     (1)  Každý  je  povinen  omezovat  a  předcházet znečišťování 
ovzduší a snižovat množství  jím vypouštěných znečišťujících látek 
stanovených podle tohoto zákona a prováděcích právních předpisů. 
 
     (2) Veškerá paliva lze  vyrábět, skladovat, dovážet, prodávat 
a používat  jen v  souladu se  zvláštními právními  předpisy,4),5) 
a s tímto  zákonem a v souladu  s požadavky na kvalitu  ve lhůtách 
stanovených prováděcím právním předpisem. Jako palivo nelze použít 
odpad podle zákona o odpadech. 
 
     (3)  Výrobky  s  obsahem  těkavých  organických  látek včetně 
pohonných   hmot  lze   vyrábět,  dovážet,   prodávat,  označovat, 
přepravovat,  přečerpávat,  skladovat  a  používat  jen  v souladu 
s požadavky  na  jejich  kvalitu  a  na  způsoby  nakládání s nimi 
stanovenými prováděcím právním předpisem. 
 
     (4) Spalování  látek ve zdrojích  znečišťování ovzduší, které 
nejsou palivy určenými výrobci  jejich zařízení, popřípadě látkami 
uvedenými     v      souboru     technickoprovozních     parametrů 
a technickoorganizačních  opatření  k   zajištění  provozu  zdrojů 
znečišťování ovzduší podle § 11  odst. 2, je zakázáno. Tento zákaz 
se  nevztahuje na  zdolávání požárů  a na  práce při  odstraňování 
následků  nebezpečných  epidemií  a  živelných  i jiných krizových 
situací prováděných v souladu se zvláštními právními předpisy.6) 
 
     (5)   V   otevřených   ohništích,   zahradních   krbech  nebo 
v otevřených  grilovacích  zařízeních   lze  spalovat  jen  dřevo, 
dřevěné  uhlí, suché  rostlinné materiály  a plynná  paliva určená 
výrobcem,  přičemž  uvedená  paliva  nebo  materiály  nesmějí  být 
kontaminovány   chemickými   látkami.   Orgán   obce  v  přenesené 
působnosti (dále  jen "orgán obce")  může nařízením obce  stanovit 
podmínky pro  spalování rostlinných materiálů  podle § 50  odst. 1 
písm. h) nebo jejich spalování  zakázat, pokud zajistí jiný způsob 
pro jejich odstranění podle zvláštního právního předpisu.7) 
 
     (6) Při  výstavbě nových a změně  stávajících zvláště velkých 
stacionárních   zdrojů  znečišťování   ovzduší  nebo   při  jejich 
modernizaci  jsou  osoby  oprávněné   k  podnikání  povinny  volit 
nejlepší  dostupné techniky  v souladu  s požadavky  tohoto zákona 
a zvláštních právních předpisů. 
 
     (7) Je-li to technicky možné,  musí být znečišťující látky ze 
zvláště velkého,  velkého a středního  zdroje znečišťování ovzduší 
odváděny do  ovzduší definovaným způsobem, a  to komínem, výduchem 
nebo výpustí  ze zařízení pro omezování  emisí, jejichž výška musí 
být  vypočtena  tak,  aby  bylo  chráněno  lidské zdraví a životní 
prostředí.  Způsob  vypouštění  odpadních  plynů  musí  být uveden 
v podmínkách zajišťujících ochranu životního  prostředí podle § 17 
odst. 8 písm. c). 
 
     (8) Právnické a  fyzické osoby jsou povinny, je-li  to pro ně 
technicky možné a ekonomicky přijatelné,  u nových staveb nebo při 
změnách  stávajících  staveb   využít  centrálních  zdrojů  tepla, 
popřípadě  alternativních  zdrojů,  pokud  je  jejich  provozování 
v souladu s  tímto zákonem a  předpisy vydanými k  jeho provedení. 
Současně   jsou   povinny    ověřit   technickou   a   ekonomickou 
proveditelnost kombinované výroby tepla a energie. 
 
     (9) Provozovatelé zdrojů znečišťování ovzduší jsou povinni na 
požádání  orgánu  ochrany  ovzduší  (§  42),  nebo  stanoví-li tak 
prováděcí právní předpis, poskytovat  informace o těchto zdrojích, 
jejich technickém stavu a emisích vypouštěných z těchto zdrojů. 
 
     (10)  Při  činnostech  v  místech  a  prostorech  stanovených 
prováděcím  právním  předpisem  je  každý  povinen  plnit nařízení 
orgánu obce a v souladu s ním provádět opatření k zamezení výskytu 
světelného znečištění ovzduší. 
 
     (11)  Prováděcí právní  předpis stanoví  požadavky na kvalitu 
paliv z hlediska ochrany ovzduší a lhůty k jejich dosažení, způsob 
nakládání  s  výrobky,  které  obsahují  těkavé  organické  látky, 
a lhůty  k  dosažení  těchto  požadavků  a  zásady  a  náležitosti 
evidence a bilancování spotřeby těkavých organických látek. 
 
     (12) Prováděcí  právní předpis stanoví místa  a prostory, kde 
nesmí docházet k výskytu světelného znečištění, činnosti, na které 
se  vztahuje povinnost  podle odstavce  10, opatření  ke snižování 
nebo   předcházení   výskytu   světelného   znečištění   a  limity 
stanovující horní mez světelného znečištění. 
------------------------------------------------------------------ 
4) Zákon č. 22/1997 Sb., o  technických požadavcích na výrobky, ve 
   znění pozdějších předpisů. 
5) Například  zákon  č.  56/2001  Sb.,  o  podmínkách  provozu  na 
   pozemních  komunikacích a  o změně  zákona č.  168/1999 Sb.,  o 
   pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou provozem vozidla a o 
   změně  některých   souvisejících  zákonů  (zákon   o  pojištění 
   odpovědnosti z  provozu vozidla), ve  znění zákona č.  307/1999 
   Sb. 
6) Například  zákon  č.  239/2000  Sb.,  o integrovaném záchranném 
   systému a  o změně některých  zákonů, zákon č.  240/2000 Sb., o 
   krizovém  řízení a  o změně  některých zákonů  (krizový zákon), 
   zákon č.  241/2000 Sb., o hospodářských  opatřeních pro krizové 
   stavy  a  o  změně  některých  souvisejících  zákonů,  zákon č. 
   133/1985 Sb., o požární ochraně, ve znění pozdějších předpisů. 
7) Zákon č. 185/2001  Sb., o odpadech a o  změně některých dalších 
   zákonů.  
 
                            HLAVA II 
                         OCHRANA OVZDUŠÍ 
 
                               § 4 
       Kategorie a zařazování zdrojů znečišťování ovzduší 
 
     (1) Zdroje znečišťování ovzduší jsou 
a) mobilní, 
b) stacionární. 
 
     (2) Mobilními zdroji znečišťování  ovzduší (dále jen "mobilní 
zdroj  znečišťování") jsou  samohybná a  další pohyblivá, případně 
přenosná  zařízení  vybavená   spalovacími  motory  znečišťujícími 
ovzduší,  pokud tyto  motory slouží  k vlastnímu  pohonu nebo jsou 
zabudovány  jako  nedílná  součást  technologického  vybavení. Jde 
zejména o 
a) dopravní  prostředky,  kterými  jsou  silniční  vozidla, drážní 
   vozidla a stroje, letadla a plavidla, 
b) nesilniční    mobilní   stroje,    kterými   jsou   kompresory, 
   přemístitelné   stavební   stroje    a   zařízení,   buldozery, 
   vysokozdvižné  vozíky,  pojízdné  zdvihací  plošiny, zemědělské 
   a lesnické  stroje, zařízení  na údržbu  silnic, sněžné  pluhy, 
   sněžné skútry a jiná obdobná zařízení, 
c) přenosná nářadí vybavená spalovacím motorem, například motorové 
   sekačky a pily, sbíječky a jiné obdobné výrobky. 
Podmínky ochrany  ovzduší před znečišťováním  způsobeným mobilními 
zdroji znečišťování upravují zvláštní právní předpisy.4),5),8) 
 
     (3)   Stacionární  zdroj   znečišťování  ovzduší   (dále  jen 
"stacionární   zdroj")   je   zařízení   spalovacího  nebo  jiného 
technologického  procesu, které  znečišťuje nebo  může znečišťovat 
ovzduší,  dále  šachta,  lom  a  jiná  plocha s možností zapaření, 
hoření nebo  úletu znečišťujících látek, jakož  i plocha, na které 
jsou  prováděny práce  nebo činnosti,  které způsobují  nebo mohou 
způsobovat  znečišťování  ovzduší,  dále  sklad  a  skládka paliv, 
surovin, produktů, odpadů a další obdobné zařízení nebo činnost. 
 
     (4) Stacionární zdroje se dělí 
a) podle míry svého vlivu na kvalitu ovzduší na kategorie 
   1. zvláště velké, 
   2. velké, 
   3. střední a 
   4. malé, 
b) podle technického a technologického uspořádání na 
   1. zařízení spalovacích technologických  procesů, ve kterých se 
      oxidují paliva za účelem využití uvolněného tepla, (dále jen 
      "spalovací zdroje"), 
   2. spalovny odpadů7)  a zařízení schválená  podle § 17  odst. 2 
      písm. c) pro spoluspalování odpadu a 
   3. ostatní stacionární zdroje (dále jen "ostatní zdroje"). 
 
     (5) Spalovací zdroje se zařazují podle tepelného příkonu nebo 
výkonu do těchto kategorií: 
a) zvláště   velké   spalovací   zdroje,   kterými   jsou   zdroje 
   znečišťování o  jmenovitém tepelném příkonu 50  MW a vyšším bez 
   přihlédnutí ke jmenovitému tepelnému výkonu, 
b) velké  spalovací  zdroje,   kterými  jsou  zdroje  znečišťování 
   o jmenovitém  tepelném  výkonu  vyšším  než   5  MW  do  50  MW 
   nespadající pod písmeno a), 
c) střední  spalovací  zdroje,  kterými  jsou  zdroje znečišťování 
   o jmenovitém tepelném výkonu od 0,2 MW do 5 MW včetně, 
d) malé  spalovací   zdroje,  kterými  jsou   zdroje  znečišťování 
   o jmenovitém tepelném výkonu nižším než 0,2 MW. 
 
     (6)  Jmenovité tepelné  příkony nebo  výkony zvláště velkých, 
velkých a středních spalovacích  zdrojů téhož provozovatele se pro 
účely  stanovení kategorie  zdroje nebo  emisních limitů  sčítají, 
jestliže 
a) jsou  umístěny ve  stejné  místnosti,  stavbě nebo  v provozním 
   celku, 
b) spaliny jsou  vypouštěny společným komínem bez  ohledu na počet 
   komínových  průduchů nebo  by s  ohledem na  uspořádání a  druh 
   používaného paliva mohly být vypouštěny společným komínem. 
 
     (7) Jmenovité tepelné výkony  malých spalovacích zdrojů téhož 
provozovatele se  pro účely stanovení kategorie  zdroje sčítají za 
předpokladu,  že  spaliny  jsou   nebo  by  mohly  být  vypouštěny 
společným komínem. 
 
     (8) Spalovny odpadů7) patří do kategorie zvláště velkých nebo 
velkých stacionárních  zdrojů a podle druhu  spalovaného odpadu se 
rozlišují na 
a) spalovny nebezpečného odpadu, 
b) spalovny komunálního odpadu a 
c) spalovny jiného než nebezpečného a komunálního odpadu. 
Do  kategorie  zvláště  velkých  stacionárních  zdrojů se zařazují 
spalovny 
1. podle  písmena  a),  pokud  jejich  jmenovitá provozní kapacita 
   množství odstraňovaného odpadu je větší než 10 tun za den, 
2. podle  písmena  b),  pokud  jejich  jmenovitá provozní kapacita 
   množství odstraňovaného  odpadu je větší než  3 tuny za hodinu, 
   nebo 
3. podle  písmena  c),  pokud  jejich  jmenovitá provozní kapacita 
   množství odstraňovaného odpadu je větší než 50 tun za den. 
 
     (9)  K  ostatním  zdrojům   náleží  také  spalovací  zařízení 
procesních  ohřevů,  u  kterých  jsou  znečišťující  látky vzniklé 
spalováním  paliv  odváděny  společně  se  znečišťujícími  látkami 
emitovanými technologickým procesem. 
 
     (10)  Provozovatel je  povinen zařadit  stacionární zdroj  do 
příslušné kategorie v souladu s  tímto zákonem a předpisy vydanými 
k jeho  provedení. V  pochybnostech, zda  jde o  stacionární zdroj 
a o  jeho zařazení  do příslušné  kategorie stacionárních  zdrojů, 
rozhoduje   Česká   inspekce   životního   prostředí   (dále   jen 
"inspekce"), a to na návrh provozovatele nebo z vlastního podnětu. 
 
     (11)  U technologií  a  jejich  zařízení, které  dosud nebyly 
použity   v   provozu   (nově   zaváděné   technologie),  rozhodne 
o kategorii stacionárního zdroje  a emisních limitech Ministerstvo 
životního prostředí (dále jen "ministerstvo"). 
 
     (12)  Prováděcí  právní  předpis  stanoví  způsob  zařazování 
stacionárních zdrojů do jednotlivých kategorií. 
------------------------------------------------------------------ 
4) Zákon č. 22/1997 Sb., o  technických požadavcích na výrobky, ve 
   znění pozdějších předpisů. 
5) Například  zákon  č.  56/2001  Sb.,  o  podmínkách  provozu  na 
   pozemních  komunikacích a  o změně  zákona č.  168/1999 Sb.,  o 
   pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou provozem vozidla a o 
   změně  některých   souvisejících  zákonů  (zákon   o  pojištění 
   odpovědnosti z  provozu vozidla), ve  znění zákona č.  307/1999 
   Sb. 
7) Zákon č. 185/2001  Sb., o odpadech a o  změně některých dalších 
   zákonů. 
8) Zákon č. 266/1994 Sb., o dráhách, ve znění pozdějších předpisů. 
   Zákon č.  114/1995 Sb., o vnitrozemské  plavbě, ve znění zákona 
   č. 358/1999 Sb. 
   Zákon č. 49/1997 Sb., o civilním  letectví a o změně a doplnění 
   zákona č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský 
   zákon), ve znění pozdějších předpisů.  
 
                               § 5 
      Přípustná úroveň znečišťování ovzduší, emisní limity 
 
     (1)  Přípustnou  úroveň  znečišťování  ovzduší určují hodnoty 
emisních  limitů  pro  jednotlivé  znečišťující  látky nebo jejich 
stanovené  skupiny,   přípustná  tmavost  kouře,   pachové  číslo, 
přípustná míra obtěžování zápachem,  emisní stropy a redukční cíle 
pro jednotlivé znečišťující látky nebo stanovené skupiny látek. 
 
     (2) Emisní limity pro stacionární zdroje se člení na 
a) obecné  emisní  limity,  které  jsou  stanoveny  pro jednotlivé 
   znečišťující látky nebo jejich stanovené skupiny, 
b) specifické  emisní  limity,  které  jsou  stanoveny u jmenovitě 
   uvedených  stacionárních  zdrojů;  specifické  emisní limity se 
   stanovují  bez  přihlédnutí  k   obecným  emisním  limitům  pro 
   znečišťující látky nebo jejich stanovené skupiny významné co do 
   množství a škodlivosti emisí. 
 
     (3)  Emisní limity  pro výrobky  vybavené spalovacím  motorem 
[§ 4 odst. 2 písm. c)] stanoví zvláštní právní předpis.4) 
 
     (4)  Pokud  je  ve   zvláště  velkém,  velkém  nebo  středním 
spalovacím  zdroji současně  spalováno více  druhů paliv,  stanoví 
emisní  limity  na  základě  podkladů  předložených provozovatelem 
inspekce postupem stanoveným prováděcím právním předpisem. 
 
     (5) Emisní  stropy a redukční  cíle pro vybrané  znečišťující 
látky  nebo stanovené  skupiny látek  a lhůty  k jejich  dosažení, 
případně  emisní stropy  a redukční  cíle pro  vymezená území, pro 
skupiny   nebo  jednotlivé   stacionární  zdroje   jsou  stanoveny 
v národních  programech  snižování  emisí  znečišťujících látek za 
účelem  dodržení přípustné  úrovně  znečištění  ovzduší podle  § 6 
odst. 1. 
 
     (6)  U stacionárního  zdroje, který  stanoví prováděcí právní 
předpis, může orgán kraje v  přenesené působnosti (dále jen "orgán 
kraje")  uložit provozovateli  místo povinnosti  dodržovat některé 
emisní  limity povinnost  plnit plán  snížení emisí znečišťujících 
látek, případně  opatření k omezování  použití surovin a  výrobků, 
z nichž  vznikají  emise  znečišťujících  látek,  (dále  jen "plán 
snížení emisí"). 
 
     (7)  Provozovatel stacionárního  zdroje uvedeného  v odstavci 
6 vypracuje  návrh plánu  na  snížení  emisí v  rozsahu stanoveném 
prováděcím právním předpisem a předloží ho orgánu kraje se žádostí 
o schválení k jeho provádění. 
 
     (8)  U stacionárního  zdroje, který  stanoví prováděcí právní 
předpis,  ukládá   orgán  kraje  provozovateli   místo  povinnosti 
dodržovat  emisní  limity  povinnost  plnit  plán  zavedení  zásad 
správné zemědělské praxe u stacionárního zdroje. 
 
     (9) Plány snížení emisí znečišťujících látek a plány zavedení 
zásad správné zemědělské praxe  u stacionárního zdroje vypracovává 
provozovatel  zdroje uvedeného  v prováděcím  právním předpisu  ve 
lhůtě  a na  dobu stanovenou  orgánem ochrany  ovzduší, s výjimkou 
plánů u zdrojů podle § 54  odst. 7, které se vypracovávají na dobu 
5 let. 
 
     (10) Provozovatel  stacionárního zdroje uvedeného  v odstavci 
8 vypracuje  v  rozsahu  stanoveném  prováděcím  právním předpisem 
návrh    plánu   zavedení    zásad   správné    zemědělské   praxe 
u stacionárního  zdroje  a  předloží  ho  orgánu  kraje se žádostí 
o schválení k  jeho provádění. Plnění tohoto  plánu se považuje za 
splnění povinnosti dodržovat emisní limity podle tohoto zákona. 
 
     (11) Orgán kraje zamítne předložený plán snížení emisí a plán 
správné  zemědělské   praxe  u  stacionárního   zdroje,  pokud  je 
vypracován v  rozporu s tímto zákonem  a jeho prováděcími právními 
předpisy.  Zamítavé  stanovisko  musí  obsahovat  důvody zamítnutí 
a lhůtu předložení nového návrhu plánu. 
 
     (12) Prováděcí  právní předpis stanoví  seznam znečišťujících 
látek,   jejich   stanovených   skupin,   emisní   limity   obecné 
a specifické,   postup   výpočtu   emisních   limitů  v  případech 
současného  spalování  různých  druhů  paliv  nebo  spoluspalování 
odpadů  s  palivy,   podmínky  provozování  stacionárních  zdrojů, 
kritéria  určující plnění  těchto podmínek  a dodržování  emisních 
limitů  včetně metod  odběru vzorků  a měření,  přípustnou tmavost 
kouře,  pachové  látky  a  pachová  čísla,  náležitosti  a  způsob 
zpracování plánu  na snížení emisí a  plánu zavedení zásad správné 
zemědělské  praxe u  stacionárního  zdroje  a skupiny  zdrojů, pro 
které se tyto plány zpracovávají. 
------------------------------------------------------------------ 
4) Zákon č. 22/1997 Sb., o  technických požadavcích na výrobky, ve 
   znění pozdějších předpisů.  
 
                               § 6 
               Přípustná úroveň znečištění ovzduší 
 
     (1)  Přípustnou  úroveň  znečištění  ovzduší  určují  hodnoty 
imisních   limitů,  meze   tolerance  a   četnost  překročení  pro 
jednotlivé znečišťující látky. V  případě troposférického ozonu je 
přípustná  úroveň  znečištění  ovzduší  určena  cílovými  imisními 
limity  a  dlouhodobými  imisními  cíli.  Imisní  limit  nesmí být 
překročen  více  než  o  mez  tolerance  a  nad stanovenou četnost 
překročení. Imisní limity jsou  závazné pro orgány ochrany ovzduší 
při jejich činnosti. 
 
     (2)  Ministerstvo  vypracovává  ve  spolupráci  s příslušnými 
ústředními  správními  úřady  návrhy  národních programů snižování 
emisí  těch znečišťujících  látek nebo  jejich stanovených skupin, 
pro které byly stanoveny emisní  stropy nebo redukční cíle a lhůty 
k jejich  dosažení  s  cílem  zlepšení  kvality  ovzduší dosažením 
imisích  limitů  jednotlivých  znečišťujících  látek  nebo  jejich 
stanovených   skupin.   Národní   programy   snižování   emisí  se 
vypracovávají  i pro  znečišťující látky,  které nemají  stanoveny 
emisní   stropy   nebo   redukční   cíle,   ale   dochází  u  nich 
k překračování imisních limitů. 
 
     (3)  Návrhy  národních  programů  vypracované  podle odstavce 
2 a  předložené  ministerstvem  vydává  vláda  nařízením.  Národní 
programy se aktualizují vždy po 5 letech. 
 
     (4) Programy  podle odstavců 2  a 5 mohou  být realizovány na 
základě  dohod   mezi  orgány  ochrany   ovzduší  a  provozovateli 
stacionárních zdrojů nebo osobami jimi zřízenými o řešení problémů 
souvisejících s místními  nepříznivými klimatickými a rozptylovými 
podmínkami,  případně  i  s  jinými  vlivy  na  imisní situaci. Na 
základě dohody může přistoupit  provozovatel na plnění zpřísněných 
emisních  limitů, přičemž  ustanovení §  17 odst.  2 písm. f) není 
tímto dotčeno. 
 
     (5) Orgán  kraje je povinen  zpracovat pro své  území krajský 
program   snižování   emisí   znečišťujících   látek  nebo  jejich 
stanovených  skupin  a  orgán  obce  může  zpracovat pro své území 
místní  program snižování  emisí znečišťujících  látek nebo jejich 
stanovených  skupin,  s  cílem  zlepšení  kvality  ovzduší zejména 
dosažením imisních  limitů jednotlivých znečisťujících  látek nebo 
jejich stanovených  skupin. Krajské programy  snižování emisí musí 
být  v souladu  s národními  programy a  místní programy snižování 
emisí  musí  být  v  souladu  s  národními  programy i s krajskými 
programy  snižování emisí.  Obsah národního,  krajského a místního 
programu snižování emisí je uveden v příloze č. 2 k tomuto zákonu. 
 
     (6) Krajské a místní programy snižování emisí vydávají orgány 
kraje a obcí  ve svých nařízeních, která jsou  závazná pro všechny 
orgány a  správní úřady konající  v řízeních podle  § 17 odst.  9. 
Informace o  krajských a místních programech  snižování emisí musí 
být uvedeny na úředních deskách příslušného kraje a příslušné obce 
spolu s oznámením, kde lze do  nich nahlédnout, a tyto programy se 
zveřejňují v elektronické podobě ve veřejně přístupném informačním 
systému.  Plnění  těchto  programů  orgány  krajů  a  orgány  obcí 
průběžně kontrolují a vyhodnocují. 
 
     (7) Z  programů snižování emisí  podle odstavce 6  se vychází 
při výkonu veřejné správy na  krajské a místní úrovni, zejména při 
územním  plánování, územním  rozhodování a  povolování staveb nebo 
jejich změn, a při posuzování záměrů, které mohou výrazně ovlivnit 
čistotu  ovzduší,  nebo  rozvojových  koncepcí  a programů rozvoje 
jednotlivých oborů a odvětví.9) 
 
     (8) Ministerstvo zajišťuje sledování kvality ovzduší na celém 
území   České   republiky.   Sledováním   kvality   ovzduší   může 
ministerstvo pověřit jím zřízenou právnickou osobu. 
 
     (9) Prováděcí právní předpis stanoví způsob sledování kvality 
ovzduší,  včetně   metod  odběru  vzorků,   měření,  vyhodnocování 
a dalších  technických  požadavků;   dále  stanoví  imisní  limity 
a jejich  meze tolerance  pro jednotlivé  znečišťující látky  nebo 
jejich stanovené skupiny, přípustnou četnost překračování imisních 
limitů,  cílové  imisní  limity,  dlouhodobé  imisní  cíle a lhůty 
k jejich   dosažení,   závazné   emisní   stropy,  redukční  cíle, 
znečišťující látky  nebo stanovené skupiny látek,  pro které budou 
připravovány  roční  emisní  inventury  a  roční  emisní  projekce 
vztahující se k cílovému roku  2010 a požadavky na způsob přípravy 
a provádění  emisních  inventur,   emisních  projekcí  a  programu 
snižování emisí. 
------------------------------------------------------------------ 
9) Zákon č. 244/1992 Sb.,  o posuzování vlivů rozvojových koncepcí 
   a programů na životní prostředí, ve znění pozdějších předpisů. 
   Zákon č. 100/2001 Sb., o  posuzování vlivů na životní prostředí 
   a o  změně některých  souvisejících zákonů  (zákon o posuzování 
   vlivů na životní prostředí).  
 
                               § 7 
                    Zvláštní ochrana ovzduší 
 
     (1)   Oblastí  se   zhoršenou  kvalitou   ovzduší  se  rozumí 
prováděcím  právním  předpisem  vymezená  část  území  (zóna) nebo 
sídelní seskupení (aglomerace), kde  je překročena hodnota jednoho 
nebo více  imisních limitů nebo cílového  imisního limitu pro ozon 
nebo hodnota  jednoho či více imisních  limitů zvýšená o příslušné 
meze tolerance. 
 
     (2) Sídelním  seskupením je vymezené osídlené  území, na němž 
žije  nejméně 250 000  obyvatel,  případně  území s  menším počtem 
obyvatel, kde  vysoká hustota osídlení  vyžaduje zvláštní opatření 
k ochraně ovzduší. 
 
     (3)  V oblastech,  na které  se nevztahuje  odstavec 1,  musí 
orgány ochrany ovzduší v programech snižování emisí (§ 6) stanovit 
a zajistit dodržování opatření k udržení dobré kvality ovzduší. 
 
     (4) Vymezení oblastí  podle odstavců 1 a 3  a jejich případné 
změny provádí ministerstvo jedenkrát za rok. 
 
     (5)  V  oblastech  se  zhoršenou  kvalitou  ovzduší zajišťuje 
ministerstvo  sledování úrovně  znečištění ovzduší  znečišťujícími 
látkami, pro něž jsou stanoveny imisní limity. 
 
     (6)  Pro oblasti  se zhoršenou  kvalitou ovzduší  jsou orgány 
kraje  a  orgány  obce  povinny  vypracovat  programy  ke zlepšení 
kvality   ovzduší   pro   znečišťující   látky,   u  kterých  jsou 
překračovány   imisní   limity   a   meze   tolerance,  v  případě 
troposférického ozonu cílové imisní limity,  a to za účelem plnění 
limitních  hodnot  ve  lhůtách   uvedených  v  prováděcím  právním 
předpisu. Tato povinnost se vztahuje  také na případy, kdy hodnoty 
úrovně   znečištění  ovzduší   troposférickým  ozonem  nepřesahují 
hodnoty   cílových   imisních   limitů,   přesahují  však  hodnoty 
dlouhodobých imisních cílů. Rozsah  a způsob vypracování krajského 
a místního  programu   ke  zlepšení  kvality   ovzduší  je  uveden 
v příloze č. 3 k tomuto zákonu. 
 
     (7)  Krajské a  místní programy  ke zlepšení  kvality ovzduší 
vydávají  orgány  kraje  a  obcí  ve  svých nařízeních, která jsou 
závazná  pro všechny  orgány a  správní úřady  konající v řízeních 
podle odstavce 9  a § 17 odst. 9.  Informace o programech zlepšení 
kvality ovzduší  musí být uvedeny na  úředních deskách příslušného 
kraje  a  příslušné  obce  spolu  s  oznámením,  kde  lze  do nich 
nahlédnout, a tyto programy se zveřejňují v elektronické podobě ve 
veřejně  přístupném  informačním  systému.  Plnění těchto programů 
orgány krajů a orgány obcí průběžně kontrolují a vyhodnocují. 
 
     (8)  V  případě,  že  jsou  imisní  limity  a  meze tolerance 
překračovány  u více  než jedné  znečišťující látky,  musí být pro 
dotčenou  oblast zpracován  příslušným orgánem  kraje nebo orgánem 
obce integrovaný program ke zlepšení kvality ovzduší. 
 
     (9)  Z programů  ke zlepšení  kvality ovzduší  podle odstavců 
6 a 8  se vychází při  výkonu veřejné správy  na krajské a  místní 
úrovni,  zejména   při  územním  plánování,   územním  rozhodování 
a povolování staveb nebo jejich změn a při posuzování vlivů staveb 
nebo  technologií na  životní prostředí  podle zvláštního právního 
předpisu.9) 
 
     (10)  Pro  území,  ve  kterém  imisní  koncentrace překračuje 
hodnotu  jednoho  nebo  více  imisních  limitů, avšak nepřekračuje 
jejich  meze  tolerance,  mohou  orgány  kraje zpracovat přiměřeně 
podle odstavce  6 programy ke zlepšení  kvality ovzduší. Informace 
o těchto   programech  musí   být  uvedeny   na  úředních  deskách 
příslušných krajů  spolu s oznámením, kde  lze do nich nahlédnout, 
a tyto  programy se  zveřejňují v  elektronické podobě  ve veřejně 
přístupném informačním systému. 
 
     (11)  Prováděcí  právní  předpis  stanoví  způsob  posuzování 
a hodnocení kvality ovzduší, oblasti se zhoršenou kvalitou ovzduší 
a oblasti  s  dobrou  kvalitou  ovzduší,  imisní  limity pro území 
s ochranou ekosystému a lhůty jejich platnosti, pokud je stanoveno 
zpřísnění jejich hodnot. 
------------------------------------------------------------------ 
9) Zákon č. 244/1992 Sb.,  o posuzování vlivů rozvojových koncepcí 
   a programů na životní prostředí, ve znění pozdějších předpisů. 
   Zákon č. 100/2001 Sb., o  posuzování vlivů na životní prostředí 
   a o  změně některých  souvisejících zákonů  (zákon o posuzování 
   vlivů na životní prostředí).  
 
                               § 8 
                         Smogová situace 
 
     (1) Smogová  situace je stav  mimořádně znečištěného ovzduší, 
kdy  úroveň   znečištění  ovzduší  znečišťující   látkou  překročí 
zvláštní imisní limit (varovný limit). Pokud ministerstvo nebo jím 
zřízená právnická osoba předpokládá na základě vyhodnocení kvality 
ovzduší vznik smogové situace, vyhlásí současně varovné opatření. 
 
     (2)  Zvláštním imisním  limitem  podle  odstavce 1  se rozumí 
taková úroveň znečištění ovzduší,  při jejímž překročení hrozí již 
při  krátké   expozici  riziko  poškození   lidského  zdraví  nebo 
poškození ekosystému. 
 
     (3) Vznik  a ukončení smogové  situace vyhlašuje ministerstvo 
nebo jím  zřízená právnická osoba neprodleně.  Současně se vznikem 
smogové situace  vyhlásí regulační opatření  k omezování emisí  ze 
stacionárních   zdrojů,   které   se   na   znečišťování   ovzduší 
rozhodujícím způsobem podílejí. 
 
     (4) Pro oblasti se zhoršenou kvalitou ovzduší podle § 7 odst. 
1 stanoví  prováděcí právní  předpis smogový  varovný a  regulační 
systém  (dále   jen  "ústřední  regulační  řád")   a  způsob  jeho 
provozování  včetně  seznamu  stacionárních  zdrojů  podléhajících 
regulaci podle odstavce 3. 
 
     (5) Orgány  kraje a orgány  obce jsou povinny  v oblastech se 
zhoršenou kvalitou ovzduší svým  nařízením vydat regulační řád pro 
jejich   území.  V   tomto  regulačním   řádu  upraví  vyhlašování 
a odvolávání  regulačních   opatření  na  svém   území  v  případě 
vyhlášení vzniku  smogové situace podle odstavce  3 a omezení nebo 
zastavení provozu stacionárních a mobilních zdrojů znečišťování ve 
své   územní   působnosti,   s   výjimkou   stacionárních   zdrojů 
regulovaných   podle   odstavce   3.   Při  vypracování  krajského 
a místního  regulačního řádu  orgán kraje  a orgán  obce přihlédne 
k negativním důsledkům omezení nebo zastavení zemědělských provozů 
s chovem hospodářských zvířat. 
 
     (6)  Krajský regulační  řád nesmí  být v  rozporu s ústředním 
regulačním  řádem.  Místní  regulační  řád  nesmí  být  v  rozporu 
s krajským regulačním řádem a s ústředním regulačním řádem. 
 
     (7) Po vyhlášení vzniku smogové situace podle odstavce 3 může 
orgán ochrany ovzduší 
a) nařídit   provozovatelům  stacionárních   zdrojů  omezení  nebo 
   zastavení provozu zdroje, 
b) nařídit  provozovatelům mobilních  zdrojů znečišťování  omezení 
   provozu těchto zdrojů nebo zákaz tyto zdroje používat. 
 
     (8) Regulační  opatření lze vyhlásit na  nezbytně nutnou dobu 
jen  s uvedením  důvodu a  území, na  které se  regulační opatření 
vztahuje. V  regulačním opatření orgán  ochrany ovzduší uvede,  na 
které  osoby se  regulační opatření  vztahuje a  jaká omezení jsou 
povinny strpět. 
 
     (9)  Osoba, které  se regulační  opatření dotýká,  je povinna 
toto  opatření dodržovat  po  celou  dobu počínaje  okamžikem, kdy 
regulační opatření nabyla účinnosti až do jejich zrušení. 
 
     (10)  Regulační opatření,  jejich změny  a zrušení  vyhlašuje 
ministerstvo nebo orgán kraje v televizním a rozhlasovém vysílání; 
orgán obce  vyhlašuje regulační opatření,  jejich změny a  zrušení 
v místních informačních prostředcích.  Regulační opatření nabývají 
účinnosti od okamžiku jejich vyhlášení. 
 
     (11) Osoba, která provozuje televizi nebo rozhlas, je povinna 
bez náhrady  nákladů na základě  žádosti ministerstva nebo  orgánu 
kraje neprodleně  a bez úprav obsahu  a smyslu uveřejnit informace 
o vyhlášení regulačních opatření. 
 
     (12)  Prováděcí  právní  předpis  stanoví  hodnoty zvláštních 
imisních  limitů  pro  znečišťující  látky,  nebo jejich stanovené 
skupiny, způsob jejich kontroly včetně metod odběru vzorků, měření 
a dalších technických  požadavků, ústřední regulační  řád a způsob 
jeho provozování včetně seznamu stacionárních zdrojů podléhajících 
regulaci podle  odstavce 3 a zásady  pro vypracování a provozování 
krajských a místních regulačních řádů.  
 
                               § 9 
                 Zjišťování znečišťujících látek 
 
     (1)  Emise znečišťujících  látek ze  zvláště velkých, velkých 
nebo   středních  stacionárních   zdrojů  zjišťují   provozovatelé 
především měřením  a v případech stanovených  v prováděcím právním 
předpisu výpočtem. V pochybnostech rozhodne na návrh provozovatele 
orgán kraje. 
 
     (2) Měření emisí se provádí  v místě, za kterým již nedochází 
ke  změnám  složení  vypouštěných   odpadních  plynů  do  vnějšího 
ovzduší.  Má-li  stacionární  zdroj  několik  výduchů, komínů nebo 
výpustí,  měří se  emise na  každém z  nich. Měření  a vyhodnocení 
naměřených hodnot  se provádí jednorázově  v termínech stanovených 
v prováděcím  právním  předpisu  nebo  nepřetržitě  v průběhu roku 
(kontinuálním měřením). 
 
     (3)  Kontinuálním měřením  emisí se  průběžně měří hmotnostní 
koncentrace    emisí   znečišťujících    látek   vypouštěných   ze 
stacionárního  zdroje   v  průběhu  kalendářního   roku.  Výsledky 
kontinuálního  měření   emisí  musí  být  v   rozsahu  a  způsobem 
stanoveným  prováděcím právním  předpisem průběžně  zaznamenávány, 
vyhodnocovány a uchovávány. 
 
     (4)  Pokud pro  danou znečišťující  látku nebo  skupinu látek 
není stanoven  u stacionárního zdroje specifický  emisní limit, je 
provozovatel  povinen plnit  obecný emisní  limit. Orgán  kraje na 
žádost provozovatele,  z vlastního podnětu nebo  na návrh inspekce 
vymezí  rozhodnutím  znečišťující   látky  nebo  jejich  stanovené 
skupiny k plnění obecných emisních limitů. 
 
     (5) Účinnost spalování a množství vypouštěných látek u malých 
spalovacích  zdrojů uvedených  v §  12 odst.  1 písm.  f) zjišťuje 
autorizovaná  osoba  (§  15)  měřením  podle  postupu  stanoveného 
prováděcím právním předpisem. 
 
     (6)  Úroveň znečištění  ovzduší a  dodržování imisních limitů 
zjišťují  orgány  ochrany  ovzduší  měřením  nebo kombinací měření 
a modelového  výpočtu nebo  modelovým výpočtem  nebo jinou metodou 
odborného odhadu. 
 
     (7)  Měření,  jehož  účelem  je  prokázat dodržování emisních 
limitů  nebo   ověření  správnosti  měření   znečišťujících  látek 
prováděných provozovatelem u zvláště  velkých, velkých a středních 
stacionárních  zdrojů,  a  měření  imisí  provádí  osoba, která je 
držitelem platné autorizace podle § 15 odst. 1 písm. a). 
 
     (8)  V  případech  stanovených  prováděcím  právním předpisem 
provádí  měření   znečišťujících  látek  u   stacionárního  zdroje 
provozovatel,   a  to   způsobem  stanoveným   prováděcím  právním 
předpisem. 
 
     (9)  Provozovatel  je  povinen  na  základě  výsledků  měření 
prokázat  jím vykazované  emise znečišťujících  látek a dodržování 
stanovených  emisních  limitů  a  emisních  stropů u stacionárního 
zdroje. 
 
     (10) Prováděcí právní předpis  stanoví rozsah a způsob měření 
znečišťujících   látek  u   stacionárních  zdrojů   včetně  jejich 
vyhodnocení,   provádění   kontinuálního   měření   emisí   včetně 
zaznamenávání,  vyhodnocování  a  uchovávání  jeho  výsledků; dále 
stanoví skupiny stacionárních zdrojů, kde se zjišťují znečišťující 
látky výpočtem,  a postup výpočtu včetně  emisních faktorů, měření 
účinnosti  spalování u  malých spalovacích  zdrojů včetně množství 
a rozsahu vypouštěných  látek, podrobné postupy  zjišťování úrovně 
znečištění  ovzduší  včetně  metod   a  dalších  požadavků,  jakož 
i podmínky provozování systému měřicích stanic.  
 
                              § 10 
                   Zjišťování pachových látek 
 
     (1)  Vnášení  pachových  látek  ze  stacionárních  zdrojů  do 
ovzduší   nad  míru   způsobující  obtěžování   obyvatelstva  není 
dovoleno. 
 
     (2)   Prováděcí  právní   předpis  stanoví   přípustnou  míru 
obtěžování zápachem a způsob jejího zjišťování.  
 
                              § 11 
        Povinnosti provozovatelů zvláště velkých, velkých 
                a středních stacionárních zdrojů 
 
     (1)  Provozovatelé  zvláště   velkých,  velkých  a  středních 
stacionárních zdrojů jsou povinni 
a) uvádět  do provozu  a provozovat  stacionární zdroje  v souladu 
   s podmínkami   ochrany   ovzduší,   které   jsou   uvedeny   ve 
   stanoviscích a povoleních vydaných podle § 17, 
b) dodržovat  emisní  limity  včetně  stanovených  lhůt  k  jejich 
   plnění, emisní stropy, přípustnou  tmavost kouře, pachové číslo 
   a neobtěžovat zápachem nad přípustnou míru obydlené oblasti, 
c) zjišťovat  množství vypouštěných  znečišťujících látek postupem 
   a způsobem stanoveným prováděcím právním předpisem, 
d) plnit pokyny  orgánů ochrany ovzduší ke  zjednání nápravy podle 
   § 38, 
e) vést  provozní  evidenci  o  stacionárních  zdrojích  v rozsahu 
   stanoveném v prováděcím právním  předpisu a zpracovat souhrnnou 
   evidenci  z údajů  provozní evidence  a předávat  ji příslušným 
   orgánům ochrany ovzduší, 
f) poskytovat  příslušným  orgánům  ochrany  ovzduší  údaje  podle 
   písmene  e) a  další jimi  vyžádané údaje  potřebné zejména  ke 
   zjištění podílu zdroje na znečišťování ovzduší, 
g) bezodkladně   odstraňovat   v   provozu   stacionárních  zdrojů 
   nebezpečné  stavy ohrožující  kvalitu ovzduší  a činit opatření 
   k předcházení havárií;  v případě výskytu  takového stavu podat 
   o něm  zprávu orgánu  ochrany ovzduší  nejpozději do  24 hodin; 
   v případě poruchy, za kterou se považuje odchylka od normálního 
   provozu zdroje v důsledku technické závady a při které u zdroje 
   nemohou být dodrženy emisní  limity, bezodkladně odstavit zdroj 
   v souladu se souborem  technickoorganizačních opatření, není-li 
   ji  možno  odstranit  do  24  hodin  od  jejího  vzniku;  tímto 
   ustanovením  nejsou  dotčeny   povinnosti  stanovené  zvláštním 
   právním předpisem,6) 
h) vypracovat pro  účely regulace emisí  za situace uvedené  v § 8 
   odst.  1 a  3 regulační  řády pro  provoz stacionárních  zdrojů 
   a předložit je inspekci ke schválení, 
i) při  vyhlášení regulačních  opatření podle  § 8  odst. 3  plnit 
   povinnosti  vyplývající  z  ústředního,  krajského  a  místního 
   regulačního řádu podle § 8 odst. 4 a 5, 
j) zajistit   a   řádně   provozovat   technické   prostředky  pro 
   nepřetržité  (kontinuální)  měření  emisí  látek znečišťujících 
   ovzduší včetně  zaznamenávání, vyhodnocování a  uchovávání jeho 
   výsledků, pokud to stanoví prováděcí právní předpis, 
k) při  vážném  nebo  bezprostředním   ohrožení  zdraví  z  důvodu 
   nadměrné koncentrace znečišťujících  látek bezodkladně zastavit 
   nebo omezit provoz stacionárního  zdroje, jeho části nebo jinou 
   činnost,  která  je  příčinou  ohrožení  nebo  snížení  kvality 
   ovzduší, neprodleně  informovat inspekci a  správní úřady podle 
   zvláštního  právního  předpisu6)  a   plnit  jejich  pokyny  ke 
   zjednání  nápravy; současně  informovat veřejnost  o následcích 
   poruchy nebo jiné příčiny, která vedla ke vzniku této situace, 
l) umožnit  osobám  pověřeným  orgány  ochrany  ovzduší a inspekci 
   přístup  ke stacionárnímu  zdroji za  účelem zjištění  množství 
   znečišťujících  látek,  kontroly  provozu  a  technického stavu 
   tohoto  zdroje,  na  požádání  zpřístupnit veřejnosti informaci 
   o znečišťování ovzduší  ze stacionárního zdroje  a o opatřeních 
   k omezení tohoto znečišťování, 
m) zpřístupnit  veřejnosti  informaci  o  znečišťování  ovzduší ze 
   stacionárního   zdroje   a    o   opatřeních   omezení   tohoto 
   znečišťování, 
n) na  základě  požadavku  ministerstva  nebo  inspekce poskytnout 
   informace  nutné  ke  stanovení  kategorie stacionárního zdroje 
   podle  § 4  odst. 10  a 11  a ke  stanovení rozsahu sledovaných 
   znečišťujících látek podle § 9 odst. 4, 
o) plnit úkoly vyplývající  z plánu snížení emisí podle  § 5 odst. 
   6, 
p) plnit  úkoly  vyplývající  z  programů  ke  zlepšování  kvality 
   ovzduší podle § 7 odst. 6, 
r) plnit   plán   zavedení    zásad   správné   zemědělské   praxe 
   u stacionárního zdroje podle § 5 odst. 8, 
s) předkládat    inspekci    protokoly    o    výsledcích   měření 
   znečišťujících látek podle § 9 odst. 1, 2, 7 a 9. 
 
     (2)  Provozovatelé  zvláště  velkých  a velkých stacionárních 
zdrojů jsou  dále povinni vypracovat  ve lhůtě stanovené  inspekcí 
soubor  technickoprovozních   parametrů  a  technickoorganizačních 
opatření k zajištění provozu stacionárních zdrojů, včetně opatření 
ke  zmírňování průběhu  a odstraňování  důsledků havarijních stavů 
v souladu s podmínkami ochrany  ovzduší, (dále jen "provozní řád") 
a předkládat  jejich  návrhy  i  návrhy  jejich  změn ke schválení 
inspekci.  Stanoví-li tak  prováděcí právní  předpis, zpracovávají 
provozní  řád  také  provozovatelé  středních stacionárních zdrojů 
v přiměřeně   stanoveném   rozsahu.   Po   jejich  schválení  jsou 
provozními  řády vázáni.  Tím nejsou  dotčeny povinnosti stanovené 
podle zvláštního právního předpisu.6) 
 
     (3) Spalovny  odpadu a zařízení  schválená pro spoluspalování 
odpadu může  provozovat pouze osoba,  která je držitelem  platného 
osvědčení o autorizaci podle § 15 odst. 1 písm. c). 
------------------------------------------------------------------ 
6) Například  zákon  č.  239/2000  Sb.,  o integrovaném záchranném 
   systému a  o změně některých  zákonů, zákon č.  240/2000 Sb., o 
   krizovém  řízení a  o změně  některých zákonů  (krizový zákon), 
   zákon č.  241/2000 Sb., o hospodářských  opatřeních pro krizové 
   stavy  a  o  změně  některých  souvisejících  zákonů,  zákon č. 
   133/1985 Sb., o požární ochraně, ve znění pozdějších předpisů.  
 
                              § 12 
          Povinnosti provozovatelů malých stacionárních 
                       zdrojů znečišťování 
 
     (1) Provozovatelé malých stacionárních zdrojů jsou povinni 
a) uvádět do provozu a provozovat stacionární zdroje jen v souladu 
   s podmínkami pro provoz těchto zdrojů, 
b) umožnit   osobám   pověřeným   obcí   a   inspekci  přístup  ke 
   stacionárnímu  zdroji  za  účelem  ověření kategorizace zdroje, 
   zjištění   množství   vypouštěných   látek   a   kontroly  jeho 
   technického stavu a předkládat jim k tomu potřebné podklady, 
c) oznámit  stacionární  zdroj,  který  vypouští  těkavé organické 
   látky,  orgánu  obce  způsobem  stanoveným  prováděcím  právním 
   předpisem, vést evidenci těkavých látek a poskytnout každoročně 
   přehled o jejich spotřebě obci, 
d) plnit pokyny  orgánu ochrany ovzduší ke  zjednání nápravy podle 
   § 38 odst. 1, 
e) dodržovat  přípustnou  tmavost  kouře  a  pachové  číslo, je-li 
   stanoveno, a neobtěžovat kouřem a  zápachem osoby ve svém okolí 
   a obydlené oblasti, 
f) zajišťovat  prostřednictvím  oprávněné  osoby  měření účinnosti 
   spalování, měření množství vypouštěných  látek a kontrolu stavu 
   spalinových  cest   u  spalovacích  zdrojů   provozovaných  při 
   podnikatelské činnosti provozovatele, a to nejméně jedenkrát za 
   2 roky,  a  odstraňovat  zjištěné  závady;  tuto povinnost plní 
   provozovatelé u  zdrojů spalujících tuhá  paliva od jmenovitého 
   tepelného  výkonu  15  kW  a  u  zdrojů spalujících plynná nebo 
   kapalná  paliva  od  jmenovitého  tepelného  výkonu  11  kW; za 
   oprávněnou osobu  se považuje držitel  živnostenského oprávnění 
   v oboru kominictví.10) 
 
     (2)  Povinnosti  uvedené  v  odstavci  1  písm.  b)  a  f) se 
nevztahují na provozovatele malých stacionárních zdrojů umístěných 
v rodinných  domech, bytech  a stavbách  pro individuální rekreaci 
s výjimkou   případů,   kdy    jsou   provozovány   výhradně   pro 
podnikatelskou činnost. 
 
     (3) Plnění  povinnosti týkající se kontroly  podle odstavce 1 
písm. f) je provozovatel povinen  na požádání osob pověřených obcí 
prokázat záznamem oprávněné osoby ne starším než 2 roky. 
 
     (4) Nedodržení povinností uvedených v  odstavci 1 písm. e) je 
přestupkem podle zvláštního právního předpisu.11) 
 
     (5) Prováděcí  právní předpis stanoví  způsob vedení evidence 
a rozsah  sledovaných  údajů  pro  bilancování  spotřeby  těkavých 
organických látek. 
------------------------------------------------------------------ 
10) Zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský 
    zákon), ve znění pozdějších předpisů. 
11) Zákon  č. 200/1990  Sb.,  o  přestupcích, ve  znění pozdějších 
    předpisů.  
 
                              § 13 
          Evidence zdrojů znečišťování a vyhodnocování 
                         kvality ovzduší 
 
     (1)  Evidence  a  vyhodnocování  znečišťování  ovzduší, údaje 
o zdrojích znečišťování  a jejich emisích  jsou zajišťovány orgány 
ochrany ovzduší  a vedeny v  registru emisí a  zdrojů znečišťování 
ovzduší.   Registr   emisí   a   zdrojů   znečišťování   zajišťuje 
ministerstvo;  jeho vedením  může pověřit  jím zřízenou právnickou 
osobu. Součástí tohoto registru je i evidence spaloven odpadu. 
 
     (2) Evidence  a vyhodnocování látek  ovlivňujících klimatický 
systém  Země,  jejich  emisí  a  přirozených  úbytků  jsou  vedeny 
v registru  látek  ovlivňujících  klimatický  systém  Země,  který 
zajišťuje  ministerstvo; jeho  vedením může  pověřit jím  zřízenou 
právnickou osobu. V  tomto registru jsou vedeny i  údaje o výrobě, 
dovozu, vývozu a spotřebě paliv a pohonných hmot. 
 
     (3)  Evidence  a  vyhodnocování  kvality  ovzduší jsou vedeny 
v registru   informačního   systému   kvality   ovzduší.   Registr 
informačního systému kvality  ovzduší zajišťuje ministerstvo; jeho 
vedením může pověřit jím zřízenou právnickou osobu. Registry podle 
odstavců 1 a 2 jsou součástí tohoto informačního systému. 
 
     (4)  Provozovatel  zvláště  velkého  a  velkého stacionárního 
zdroje je  povinen zpracovat z  údajů provozní evidence  souhrnnou 
provozní evidenci u každého  provozovaného stacionárního zdroje za 
kalendářní  rok a  předat ji  inspekci do  15. února následujícího 
roku. 
 
     (5)  Provozovatel středního  stacionárního zdroje  je povinen 
zpracovat  z údajů  provozní evidence  souhrnnou provozní evidenci 
u každého  provozovaného  stacionárního  zdroje  za kalendářní rok 
a předat ji okresnímu úřadu do 15. února následujícího roku. 
 
     (6) Inspekce  podle odstavce 4 a  okresní úřad podle odstavce 
5 ověří  správnost údajů  souhrnné  provozní  evidence a  předá je 
ministerstvu k zajištění evidence podle odstavce 1. 
 
     (7) Každý,  kdo provádí zjišťování  úrovně znečištění ovzduší 
podle  §  9  odst.  6  za  veřejné  prostředky,  je povinen předat 
ministerstvu  výsledky  tohoto  zjištění  do registru informačního 
systému kvality ovzduší, a to do 30 dnů od jejich zjištění. 
 
     (8)  Prováděcí právní  předpis stanoví  náležitosti a  postup 
vedení  provozní  evidence  pro  zvláště  velké,  velké  a střední 
stacionární  zdroje,  postup  zpracování  údajů  souhrnné provozní 
evidence, zpracování provozního řádu  a postup při hlášení havárie 
stacionárního zdroje.  
 
                              § 14 
           Základní povinnosti provozovatelů, výrobců 
             a dovozců mobilních zdrojů znečišťování 
 
     (1) Provozovatelé mobilních  zdrojů znečišťování jsou povinni 
provozovat  a   udržovat  tyto  zdroje  v   souladu  s  podmínkami 
stanovenými zvláštními právními předpisy4),5),8) včetně dodržování 
stanovených emisních limitů. 
 
     (2) Výrobci  a dovozci jsou  povinni vyrábět a  dovážet pouze 
takové mobilní zdroje, které splňují  podmínky pro provoz a emisní 
limity stanovené zvláštními právními předpisy.4),5),8) 
 
     (3) Provozovatelé mobilních  zdrojů znečišťování jsou povinni 
plnit pokyny orgánů ochrany ovzduší vydané podle § 8 odst. 7 písm. 
b). 
------------------------------------------------------------------ 
4) Zákon č. 22/1997 Sb., o  technických požadavcích na výrobky, ve 
   znění pozdějších předpisů. 
5) Například  zákon  č.  56/2001  Sb.,  o  podmínkách  provozu  na 
   pozemních  komunikacích a  o změně  zákona č.  168/1999 Sb.,  o 
   pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou provozem vozidla a o 
   změně  některých   souvisejících  zákonů  (zákon   o  pojištění 
   odpovědnosti z  provozu vozidla), ve  znění zákona č.  307/1999 
   Sb. 
8) Zákon č. 266/1994 Sb., o dráhách, ve znění pozdějších předpisů. 
   Zákon č.  114/1995 Sb., o vnitrozemské  plavbě, ve znění zákona 
   č. 358/1999 Sb. 
   Zákon č. 49/1997 Sb., o civilním  letectví a o změně a doplnění 
   zákona č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský 
   zákon), ve znění pozdějších předpisů.  
 
                              § 15 
                           Autorizace 
 
     (1) Osvědčení o autorizaci podle tohoto zákona se vyžaduje 
a) k měření emisí nebo imisí znečišťujících  látek podle § 9 odst. 
   7,  stanovení pachového  čísla a  míry obtěžování  obyvatelstva 
   zápachem, stavových veličin plynů, koncentrace srovnávací látky 
   a vlhkosti   v   plynu   a   k   ověřování   správnosti  měření 
   znečišťujících látek, 
b) k měření účinnosti spalovacího zdroje a vypouštěných látek a ke 
   kontrole spalinových cest podle § 9 odst. 5, 
c) k provozování   spalovny  odpadu,   zařízení  schváleného   pro 
   spoluspalování odpadu nebo zvláště velkého spalovacího zdroje, 
d) ke  zpracování  rozptylových   studií  a  zpracování  odborných 
   posudků podle § 17 odst. 6. 
 
     (2)   Osvědčení  o   autorizaci  podle   odstavce  1   vydává 
ministerstvo  fyzickým  a  právnickým  osobám  na  podkladě jejich 
žádosti. U  právnické osoby podává žádost  o autorizaci statutární 
orgán  nebo  jeho  zástupce,  který  splňuje  požadavky zvláštního 
právního předpisu.10) 
 
     (3) Žádost  o vydání osvědčení o  autorizaci podle odstavce 1 
písm. a) obsahuje 
a) jméno,  příjmení, identifikační  číslo, rodné  číslo nebo datum 
   narození,  není-li  rodné  číslo  přiděleno,  a adresu bydliště 
   žadatele, je-li  jím fyzická osoba,  nebo název, právní  formu, 
   sídlo  a identifikační  číslo právnické  osoby, je-li žadatelem 
   právnická osoba, 
b) uvedení rozsahu  látek, které žadatel hodlá  měřit, s uvedením, 
   zda jde  o měření emisí  nebo imisí, stanovení  pachového čísla 
   a míry  obtěžování  obyvatelstva  zápachem,  stavových  veličin 
   plynů, koncentrace srovnávací látky a vlhkosti plynu, 
c) seznam fyzických  osob, které jsou k  žadateli v pracovním nebo 
   obdobném  poměru  a  budou  se  podílet  na  měření,  a doklady 
   o jejich odborném výcviku, 
d) jméno,   příjmení  a   adresu  bydliště   odpovědného  zástupce 
   právnické osoby, popřípadě též fyzické osoby, pokud jej fyzická 
   osoba podle živnostenského zákona ustanovila, 
e) seznam přístrojového vybavení určeného  k měření včetně seznamu 
   výrobních čísel  přístrojů, jejich typů,  roku výroby, výrobce, 
   doklad  o  právním  vztahu  k  přístrojům  a o kalibraci těchto 
   přístrojů  a seznam  chemikálií, které  budou k  měření použity 
   včetně kalibračních plynů, 
f) seznam metod,  postupů odběrů a úprav  vzorků pro účely měření, 
   včetně  konečných  analytických  metod  a  postupů, které budou 
   použity, 
g) uvedení postupů pro zpracování  výsledků měření a vzor výsledků 
   měření (protokol o měření), 
h) příručku  jakosti zpracovanou  pro rozsah  měření podle písmene 
   b), 
i) doklady  o  úspěšném  absolvování  mezilaboratorního  porovnání 
   zkoušek a zajištění metrologické  návaznosti měřidel a činností 
   podle písmen e) a f), 
j) povolení  k  provozování  živností  podle  zvláštního  právního 
   předpisu.10) 
 
     (4) Žádost  o vydání osvědčení o  autorizaci podle odstavce 1 
písm. b) obsahuje údaje uvedené v odstavci 3 písm. a), b), c), d), 
f),  g),   h)  a  j)  včetně   dokladu  o  splnění  kvalifikačních 
předpokladů podle zvláštního právního předpisu.10) 
 
     (5) Žádost  o vydání osvědčení o  autorizaci podle odstavce 1 
písm.  c)  obsahuje  údaje  uvedené  v  odstavci  3  písm. a) a d) 
a k této žádosti žadatel připojí 
a) doklad o právním vztahu  žadatele k provozovanému stacionárnímu 
   zdroji uvedenému v žádosti, 
b) přesný a podrobný technický popis zařízení stacionárního zdroje 
   včetně řešení ochrany ovzduší, 
c) úplnou  specifikaci druhů  a kategorií  odpadu podle zvláštního 
   právního  předpisu,7)  jejichž  spalování  je  u  stacionárního 
   zdroje  povoleno,  doloženou  příslušnými  rozhodnutími  orgánů 
   ochrany ovzduší, 
d) údaje o autorizacích a oprávněních k činnostem podle zvláštního 
   právního předpisu10) vydaných osobám, které budou tyto činnosti 
   u stacionárního zdroje vykonávat, 
e) měřicí  protokoly o  měření emisí  látek znečišťujících ovzduší 
   (aktuální), pokud je stacionární zdroj již provozován, 
f) přesný a  podrobný popis zařízení a  vybavení k měření, záznamu 
   a vyhodnocení emisí znečišťujících  látek a technickoprovozních 
   parametrů  tam,  kde  je   měření  uloženo  prováděcím  právním 
   předpisem, 
g) doklad o oprávnění k podnikání, pokud žadatel již podniká, 
h) doklad  o  zajištění  evidence  a  řádného  nakládání  s odpady 
   z provozu stacionárního zdroje, 
i) doklad o  zaplacení poplatku za znečišťování  ovzduší za období 
   uplynulých 3 let. 
 
     (6) Žádost  o vydání osvědčení o  autorizaci podle odstavce 1 
písm.  d) obsahuje  údaje uvedené  v odstavci  3 písm. a). Žadatel 
k žádosti připojí popis postupů při zpracování rozptylových studií 
a již zpracované rozptylové studie,  nebo připojí popis a příklady 
svých postupů a zásad pro  zpracování odborných posudků podle § 17 
odst. 6. 
 
     (7)  Před vydáním  osvědčení  o  autorizaci podle  odstavce 1 
písm. a), b) a d) je žadatel povinen prokázat znalost metod odběru 
vzorků látek  znečišťujících ovzduší, metod  stanovení koncentrací 
těchto  látek a  jejich vyhodnocování,  metod stanovení  pachového 
čísla a  míry obtěžování obyvatelstva  zápachem, stavových veličin 
plynů,  koncentrace srovnávací  látky  a  vlhkosti v  plynu, zásad 
správné  laboratorní praxe  a metrologie,  metodiky pro zpracování 
rozptylových  studií.  Znalost  prokazuje  pouze  u těch činností, 
které jsou předmětem žádosti o vydání osvědčení o autorizaci. 
 
     (8)  Žadatelé  podle  odstavce  1  jsou  povinni  podrobit se 
ověření znalostí právních  předpisů upravujících ochranu životního 
prostředí v rozsahu své činnosti. 
 
     (9) Osvědčení o autorizaci se vydává na dobu určitou, nejdéle 
na dobu  5 let a může  obsahovat podmínky, za nichž  může být tato 
činnost  prováděna. Žádost  o  vydání  osvědčení o  autorizaci lze 
podat  opakovaně. Osvědčení  o autorizaci  nelze převést  na jinou 
osobu.  Na vydání  osvědčení o  autorizaci a  na prodloužení  jeho 
platnosti není právní nárok. 
 
     (10)  Před uplynutím  platnosti osvědčení  o autorizaci  může 
fyzická  nebo   právnická  osoba,  která   je  držitelem  platného 
osvědčení  o autorizaci,  (dále jen  "autorizovaná osoba") požádat 
o prodloužení platnosti tohoto osvědčení  nejpozději 3 měsíce před 
uplynutím  jeho platnosti.  Pokud v  této době  autorizovaná osoba 
podá  ministerstvu   žádost  o  prodloužení   platnosti  osvědčení 
o autorizaci, platí  dosavadní osvědčení o  autorizaci až do  doby 
rozhodnutí ministerstva  o žádosti o  prodloužení platnosti tohoto 
osvědčení. 
 
     (11)  Ministerstvo   zruší  osvědčení  o   autorizaci  vydané 
autorizované osobě, jestliže tato osoba 
a) závažně  poruší  povinnosti  při  výkonu  této  činnosti,  a to 
   zejména  tím,  že  zkreslí  nebo  uvede  nesprávné  údaje  nebo 
   nedodržuje  metody  a  postupy  činnosti  uvedené  v  osvědčení 
   o autorizaci, nebo neplní povinnost uvedenou v § 13 odst. 7, 
b) ztratí  způsobilost  k  výkonu  autorizované  činnosti  tím, že 
   nebude mít nezbytné přístrojové vybavení, nebo 
c) pokud  je  právnickou  osobou,  neustanoví odpovědného zástupce 
   podle  odstavce 3  písm. d)  nebo nebude  mít v  pracovním nebo 
   jiném obdobném poměru osoby způsobilé k měření. 
 
     (12)   Ministerstvo  může   zrušit  osvědčení   o  autorizaci 
v případě, že  dojde k podstatné  změně podmínek, za  kterých bylo 
osvědčení o autorizaci vydáno. 
 
     (13) Platnost osvědčení o autorizaci zaniká 
a) uplynutím doby, na kterou bylo vydáno, s výjimkou postupu podle 
   odstavce 10, 
b) smrtí fyzické osoby nebo jejím prohlášením za mrtvou, nebo 
c) zánikem  právnické  osoby,  které  bylo  osvědčení o autorizaci 
   vydáno. 
 
     (14) Prováděcí právní předpis  stanoví rozsah znalostí, které 
jsou předpokladem  pro vydání osvědčení  o autorizaci, postup  při 
jejich  ověřování   a  způsob  evidence   o  vydaných  osvědčeních 
o autorizaci. 
------------------------------------------------------------------ 
 7) Zákon č. 185/2001  Sb., o odpadech a o  změně některých dalších 
   zákonů. 
10) Zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský 
    zákon), ve znění pozdějších předpisů.  
 
                              § 16 
                  Povinnosti autorizované osoby 
 
     (1) Autorizovaná osoba má  povinnost vykonávat činnost, k níž 
jí bylo vydáno osvědčení o  autorizaci, tak, aby nedošlo ke střetu 
zájmů, zejména  nesmí provádět měření  emisí stacionárního zdroje, 
který provozuje nebo na jehož výrobě nebo provozu se podílí. 
 
     (2)  Autorizovaná osoba  má povinnost  na vyžádání  inspekce, 
která prověřuje  správnost měření, jeho  záznamu nebo vyhodnocení, 
předkládat  měřicí  protokoly  a  uvádět  údaje  a  doklady k tomu 
potřebné a poskytnout potřebnou součinnost. 
 
     (3) Autorizovaná osoba je povinna podrobit se kontrole výkonu 
činnosti. Kontrolu  provádí inspekce nebo  ministerstvo jako orgán 
vrchního státního dozoru. 
 
     (4)  Změnu  údajů  uvedených  v  žádosti  o  vydání osvědčení 
o autorizaci je autorizovaná osoba povinna oznámit ministerstvu do 
30 dnů ode dne, kdy ke změně došlo.  
 
                              § 17 
          Stanoviska a povolení orgánů ochrany ovzduší 
 
     (1)  Příslušný   orgán  ochrany  ovzduší   vydává  stanoviska 
a povolení k řízením podle  zvláštního právního předpisu,12) která 
obsahují podmínky ochrany ovzduší. Jsou jimi 
a) stanoviska  k  územně  plánovací  dokumentaci  v průběhu jejího 
   pořizování, 
b) povolení   k   umisťování   staveb   zvláště  velkých,  velkých 
   a středních stacionárních zdrojů, 
c) povolení   staveb   zvláště   velkých,   velkých   a  středních 
   stacionárních zdrojů a k jejich změnám, 
d) povolení  k  uvedení  zvláště   velkých,  velkých  a  středních 
   stacionárních zdrojů do zkušebního i trvalého provozu. 
 
     (2)  Povolení  příslušného   orgánu  ochrany  ovzduší,  které 
obsahuje podmínky ochrany ovzduší, se dále vyžaduje 
a) k záměrům  na  zavedení  nových  výrob  s  dopadem  na  ovzduší 
   u zvláště velkých, velkých a středních stacionárních zdrojů, 
b) k záměrům na  zavedení nových technologií s  dopadem na ovzduší 
   u zvláště velkých, velkých a středních stacionárních zdrojů, 
c) ke spalování nebo spoluspalování odpadu, včetně odpadních olejů 
   podle § 18 odst. 1 nebo 2, 
d) k výrobě zařízení,  materiálů a výrobků,  které znečišťují nebo 
   mohou  znečišťovat  ovzduší,  s  výjimkou  výrobků  stanovených 
   k posuzování shody podle zvláštního právního předpisu,4) 
e) k výrobě  nových  technologií,  výrobků  a  zařízení sloužících 
   k ochraně ovzduší včetně technických  podmínek provozu a návrhů 
   provozních  předpisů  výrobce,  s  výjimkou výrobků stanovených 
   k posuzování shody podle zvláštního právního předpisu,4) 
f) ke  změnám používaných  paliv, surovin  nebo druhů  odpadů a ke 
   změnám  využívání  technologických  zařízení  zvláště  velkých, 
   velkých  a  středních  stacionárních  zdrojů;  v rámci povolení 
   k uvedeným  změnám  může  orgán  kraje  stanovit  s  ohledem na 
   charakter změny  i takové emisní limity,  které nejsou obsaženy 
   pro  daný  stacionární  zdroj  v  prováděcím  právním předpisu, 
   případně zpřísnit stanovené emisní limity pro tento zdroj, 
g) k vydání a změnám provozního řádu podle § 11 odst. 2, 
h) ke  zvýšení obsahu  síry v  kapalných palivech  pro stacionární 
   zdroje, 
i) k pokračování  provozu stacionárního  zdroje po  uplynutí lhůty 
   platnosti stávajícího povolení. 
 
     (3) Bez  souhlasného stanoviska podle odstavce  1 nelze vydat 
územní rozhodnutí týkající se zvláště velkých, velkých a středních 
stacionárních  zdrojů.  Podmínky  ochrany  ovzduší stanovené podle 
odstavce  1  jsou  závazné   pro  správní  úřady,  které  vydávají 
rozhodnutí podle zvláštních právních předpisů.12) 
 
     (4) Povolení  podle odstavce 1  písm. b) až  d) a odstavce  2 
písm.  c), d),  e), f),  h) a  i) může  být vydáno  na dobu časově 
omezenou. 
 
     (5)  Součástí  žádosti  podle  odstavce   1  písm.  b)  a  c) 
a odstavce  2   písm.  a),  b),   d)  a  e)   je  odborný  posudek 
a v  případech  podle  odstavce   1  písm.  b)  rozptylová  studie 
zpracovaná podle závazné metody rozptylových studií se zdůvodněním 
nejvýhodnějšího řešení  z hlediska ochrany  ovzduší včetně uvedení 
emisí a předpokladů dodržování emisních limitů. 
 
     (6)   Odborný  posudek   nebo  rozptylová   studie  musí  být 
zpracovány  autorizovanou  osobou  podle  §  15  odst. 1 písm. d). 
Připouští se  předložení odborného posudku  nebo rozptylové studie 
již dříve zpracované, pokud se předmět jejího zpracování neliší od 
údajů uvedených v žádosti a není starší než 2 roky. 
 
     (7) Povolení podle odstavce 1 písm. b) až d) a podle odstavce 
2 písm. a) až g) a i) obsahuje zejména tyto údaje: 
a) jde-li o  zvláště velký, velký nebo  střední stacionární zdroj, 
   jeho popis  nebo popis zařízení, výrobku  nebo materiálu, který 
   je  předmětem  žádosti,  včetně  uvedení  identifikačního čísla 
   zdroje,  pod  kterým  je  veden   v  registru  emisí  a  zdrojů 
   znečišťování ovzduší podle § 13 odst. 1, pokud je přiděleno, 
b) závazné  podmínky provozování  stacionárního zdroje  z hlediska 
   ochrany ovzduší. 
 
     (8)   Podmínky  provozování   stacionárního  zdroje  obsahují 
zejména 
a) emisní  limity znečišťujících  látek a  další podmínky  ochrany 
   ovzduší, pokud nevyplývají ze zvláštních právních předpisů, 
b) opatření  k  vyloučení  rizik  možného  znečišťování  životního 
   prostředí, 
c) podmínky zajišťující ochranu životního prostředí. 
 
     (9)  Při vydávání  stanovisek a  povolení podle  § 17 odst. 1 
a 2,  která se  dotýkají  oblastí  se zhoršenou  kvalitou ovzduší, 
vychází  příslušný orgán  ochrany ovzduší  z programů  ke zlepšení 
kvality ovzduší  podle § 7  odst. 6,  7  a 9. Pro  jiné oblasti se 
orgány  ochrany  ovzduší  řídí  národními,  krajskými  a  místními 
programy snižování emisí podle § 6 odst. 2, 5 a 6. 
 
     (10)  Prováděcí  právní  předpis  stanoví náležitosti žádosti 
o povolení podle odstavce  1 písm. b), c) a d)  a podle odstavce 2 
písm.  a)  až  i)  obsahující  podmínky  ochrany ovzduší a závazné 
metody pro zpracování rozptylových studií podle odstavce 5. 
------------------------------------------------------------------ 
 4) Zákon č. 22/1997 Sb., o technických požadavcích na výrobky, ve 
    znění pozdějších předpisů. 
12) Zákon  č. 50/1976  Sb., o  územním plánování  a stavebním řádu 
    (stavební zákon), ve znění pozdějších předpisů.  
 
                              § 18 
               Spalování odpadu a odpadních olejů 
 
     (1)  Odpad   podle  zvláštního  právního   předpisu7)  včetně 
odpadních  olejů   podle  tohoto  právního   předpisu7)  může  být 
provozovateli spalován nebo spoluspalován jen ve spalovnách odpadů 
nebo  ve  zvláště  velkých  nebo  velkých  stacionárních  zdrojích 
schválených pro  spoluspalování odpadu inspekcí  podle § 17  odst. 
2 písm. c) nebo f). 
 
     (2) Odpadní oleje mohou být spalovány ve spalovacích zdrojích 
podle  § 4  odst. 5  písm. c),  pokud jsou  provozovány právnickou 
osobou  nebo  fyzickou  osobou  oprávněnou  k  podnikání  výhradně 
v souvislosti   s   podnikatelskou   činností   a   pokud   jejich 
provozovatel,  za  předpokladu  splnění  všech  dalších povinností 
stanovených tímto zákonem, zajistí, že 
a) zdroj bude registrován a  evidován jako velký stacionární zdroj 
   bez přihlédnutí k jeho jmenovitému tepelnému výkonu, a 
b) zdroj bude  vybaven tak, aby  bylo zajištěno dodržení  emisních 
   limitů stanovených prováděcím právním předpisem, a 
c) spalování  odpadních  olejů  bude  u  zdroje schváleno inspekcí 
   podle § 17 odst. 2 písm. c), a 
d) spalované odpadní oleje budou skladovány odděleně po částech, a 
e) pro  každou  část  bude  vystaven  osobou  k tomu akreditovanou 
   průkazný  atest o  tom, že  složení části  zaručuje při použití 
   zařízení podle  písmena b), že  při jejím spalování  nedojde ke 
   vzniku  jiných emisí  než při  spalování plynového  oleje, a že 
   součtový  obsah  polychlorovaných  bifenylů  a polychlorovaných 
   terfenylů nepřekračuje u této části úroveň 10 ppm, a 
f) po odběru  vzorků k provedení atestačního  řízení podle písmena 
   d)  průkazně zabezpečí  atestovanou část  tak, aby  nemohla být 
   doplňována až do okamžiku jejího úplného vyčerpání a spálení, a 
g) plnění povinností podle písmen d) až f) bude u zdroje průkazným 
   způsobem evidováno a příslušné doklady archivovány minimálně po 
   dobu 3 let. 
 
     (3) Prováděcí  právní předpis stanoví  emisní limity a  další 
podmínky  provozování  stacionárních  zdrojů,  které  spalují nebo 
spoluspalují  odpad  včetně  emisních  limitů  a  dalších podmínek 
spalování nebo spoluspalování odpadních olejů. 
------------------------------------------------------------------ 
7) Zákon č. 185/2001  Sb., o odpadech a o  změně některých dalších 
   zákonů.  
 
                              § 19 
                Poplatky za znečišťování ovzduší 
 
     (1)   Provozovatelé  zvláště   velkých,  velkých,   středních 
a malých  stacionárních  zdrojů  platí  poplatky  za  znečišťování 
ovzduší, o  jejichž výši rozhoduje orgán  kraje, okresní úřad nebo 
orgán obce  (dále jen "správce poplatku").  Poplatky, jejichž výše 
nedosahuje  500 Kč,  se nevyměří  a řízení  o vyměření poplatku se 
zastaví. 
 
     (2)  Poplatkovým obdobím  podle tohoto  zákona je  kalendářní 
rok, v němž je stacionární zdroj provozován. 
 
     (3)  Na  běžný  rok  se  platí  poplatek  zpravidla  zálohově 
(odstavec  12); výše  záloh se  stanoví podle  skutečného množství 
znečišťujících látek za předcházející kalendářní rok. 
 
     (4) O  výši poplatku provozovatelů zvláště  velkých a velkých 
stacionárních zdrojů  rozhoduje a poplatek  vybírá a vymáhá  orgán 
kraje.13)  Údaje na  vyžádání poskytuje  orgán kraje ministerstvu. 
Poplatky  jsou příjmem  Státního fondu  životního prostředí  České 
republiky.  Orgán kraje  vede evidenci  zvláště velkých  a velkých 
stacionárních   zdrojů   a   evidenci   vyměřených   poplatků   za 
znečišťování ovzduší. 
 
     (5)  O  výši  poplatku  provozovatelů středních stacionárních 
zdrojů   rozhodují  okresní   úřady.  Poplatky   vybírá  a  vymáhá 
finanční13) úřad příslušný podle  místa stacionárního zdroje. Tyto 
poplatky  jsou příjmem  Státního fondu  životního prostředí  České 
republiky.  Okresní  úřad  vede  evidenci  středních stacionárních 
zdrojů  a evidenci  vyměřených poplatků  za znečišťování  ovzduší. 
Kopie veškerých  rozhodnutí týkajících se  poplatků zasílá okresní 
úřad místně příslušnému finančnímu úřadu do 7 dní od nabytí právní 
moci těchto rozhodnutí. 
 
     (6) O výši poplatku provozovatelů malých stacionárních zdrojů 
rozhoduje a  poplatek vybírá a vymáhá  orgán obce podle zvláštního 
právního  předpisu.13)  Orgán  obce  vede  evidenci  zpoplatněných 
malých stacionárních zdrojů a  evidenci o vyměřených poplatcích za 
znečišťování ovzduší. Výnosy poplatků jsou příjmem obce a musí být 
použity k ochraně životního prostředí. 
 
     (7)   Jsou-li   v   provozním   areálu   téhož  provozovatele 
stacionární  zdroje  různých  kategorií,  je  příslušný rozhodovat 
o poplatcích  za  znečišťování  všech  těchto  zdrojů  ten správce 
poplatku, který je příslušný rozhodovat o poplatcích týkajících se 
nejvyšší kategorie  zdroje. Toto ustanovení se  nevztahuje na malé 
zdroje znečišťování. 
 
     (8) Poplatky  za zvláště velké,  velké a střední  stacionární 
zdroje  se  platí  za  znečišťující  látky  nebo stanovené skupiny 
znečišťujících  látek, pro  které má  zdroj znečišťování  stanoven 
emisní limit.  Roční výše sazeb  poplatků a způsob  jejich výpočtů 
jsou uvedeny v příloze č. 1 k tomuto zákonu. Vypočtený poplatek se 
zaokrouhluje na celé 100 Kč. 
 
     (9)  Roční výši  poplatku pro  malý stacionární  zdroj vyměří 
orgány  obce pevnou  částkou v   rozmezí uvedeném  v příloze  č. 1 
k tomuto  zákonu, a  to  úměrně  k velikosti  stacionárního zdroje 
a době  jeho provozu  v poplatkovém  období, případně  podle druhu 
a spotřeby paliva. 
 
     (10)  Provozovatel  zvláště   velkého,  velkého  a  středního 
stacionárního zdroje je povinen  vypočítat poplatek způsobem podle 
odstavce  8 za  každý zpoplatněný  zdroj a  oznámit tento  výpočet 
správci poplatku do 15. února po skončení poplatkového období nebo 
v termínu podle  odstavce 14. Současně oznámí  i další údaje nutné 
pro stanovení výše záloh na poplatek pro další poplatkové období. 
 
     (11)  Správce  poplatku  prověří  údaje  uvedené  v  oznámení 
podaném  provozovatelem,  a  zjistí-li  skutečnosti  rozhodné  pro 
stanovení  výše  poplatku,  vydá  rozhodnutí  o  vyměření poplatku 
a současně o  výši záloh na  poplatky pro běžný  rok, přesahuje-li 
poplatek 2 000 Kč ročně. 
 
     (12) Zálohy na poplatky,  uvedené v rozhodnutí podle odstavce 
11, platí provozovatel předem takto: 
a) nad   1 000 000  Kč   ročně  v   měsíčních  zálohách  splatných 
   nejpozději do posledního dne každého kalendářního měsíce, 
b) nad  10 000  Kč do  1 000 000 Kč  ročně včetně  ve čtvrtletních 
   zálohách  splatných   nejpozději  do  posledního   dne  každého 
   kalendářního čtvrtletí, 
c) nad 2 000  Kč do 10 000 Kč ročně  včetně v pololetních zálohách 
   splatných nejpozději  do 30. června a  30. prosince příslušného 
   kalendářního roku. 
Správce  poplatku může  na žádost  provozovatele, bez  přihlédnutí 
k jiným důvodům než finančním, stanovit v rozhodnutí termíny úhrad 
záloh odlišné od lhůt uvedených pod  písmeny a) až c), přitom však 
musí provozovateli  uložit povinnost úhrady celkové  výše záloh na 
poplatky  pro běžný  rok  nejpozději  do 30.  prosince příslušného 
kalendářního roku. 
 
     (13)  Poplatky  do  výše  2 000  Kč  ročně platí provozovatel 
jednorázově ve lhůtě stanovené v rozhodnutí o vyměření poplatku. 
 
     (14) Zálohy  na poplatek v prvním  roce uvedení stacionárního 
zdroje  do  provozu  se   stanoví  výpočtem  z  jeho  projektované 
kapacity. Oznamovací  povinnost podle odstavce  10 je provozovatel 
povinen splnit do 2 měsíců od vydání povolení k provozu. 
 
     (15) Spalovací  zdroj o jmenovitém  tepelném výkonu do  50 kW 
není předmětem poplatku za znečišťování ovzduší. 
 
     (16)  Provozovatel  malého  zpoplatněného  zdroje  je povinen 
zaslat do  15. února po skončení  poplatkového období podklady pro 
stanovení výše poplatku na běžný rok. 
 
     (17) Malé  spalovací zdroje s nulovou  sazbou poplatku nejsou 
předmětem  poplatku a  nevztahuje  se  na ně  oznamovací povinnost 
podle odstavce 16. 
------------------------------------------------------------------ 
13) Zákon  č. 337/1992  Sb., o  správě daní  a poplatků,  ve znění 
    pozdějších předpisů.  
 
                              § 20 
                      Oznamovací povinnosti 
 
     Skutečnosti  zakládající vznik  nebo odůvodňující  změny výše 
poplatků včetně zastavení provozu  stacionárního zdroje nebo změnu 
provozovatele je provozovatel  povinen oznámit příslušnému správci 
poplatku  do 30  dnů od  vzniku této  skutečnosti jako podklad pro 
vydání nového rozhodnutí, kterým  se původní rozhodnutí o vyměření 
poplatku a jeho záloh zruší.  
 
                              § 21 
      Odklad placení části poplatků za znečišťování ovzduší 
 
     (1)   Pokud  provozovatel   zvláště  velkého,   velkého  nebo 
středního stacionárního zdroje prokazatelně zahájí u tohoto zdroje 
práce  za  účelem  snížení  emisí  zpoplatněné  znečišťující látky 
alespoň  o 15  % a  splní podmínky  uvedené v  odstavci 2, správce 
poplatku rozhodne o odkladu placení záloh na poplatky u této látky 
ve výši  60 % z celkové  výše poplatku za znečišťování  ovzduší po 
dobu realizace těchto prací. 
 
     (2)  Podmínky odkladu  placení stanovené  výše záloh poplatku 
podle odstavce 1 jsou 
a) plnění emisních limitů stanovených u stacionárního zdroje, 
b) žádost  provozovatele  o  odložení  části  poplatků s podrobným 
   popisem prací  a jejich časového průběhu  na snížení požadované 
   výše  emisí  zpoplatněné   znečišťující  látky  nebo  stanovené 
   skupiny znečišťujících látek, 
c) oznámení  prokazatelného  zahájení  prací  za  účelem snižování 
   emisí u stacionárního zdroje a 
d) ukončení prací za účelem snižování emisí u stacionárního zdroje 
   nejdéle do 2 let od jejich započetí. 
 
     (3)  Odložení části  záloh poplatku  za účelem  snížení emisí 
u stacionárního zdroje se vztahuje  na zdroj nebo zařízení zdroje, 
které lze  samostatně provozovat a na  kterém jsou přímo prováděny 
práce za  účelem snížení emisí,  a na ty  zpoplatněné znečišťující 
látky jimi vypouštěné, kterých se práce na snížení emisí dotýká. 
 
     (4)  Odklad  placení  části  záloh  poplatku správce poplatku 
povolí  od  prvního  dne  měsíce  následujícího  po dni skutečného 
zahájení stavby nebo úpravy  zařízení zdroje doloženého zápisem ve 
stavebním deníku  nebo v protokolu o  zahájení prací. Odklad končí 
posledním dnem  měsíce, ve kterém  bylo doručeno písemné  oznámení 
provozovatele o ukončení prací správci poplatku. 
 
     (5)  Plánovanou   dobu  realizace  prací   podle  odstavce  1 
a podmínky odkladu  části záloh poplatku  stanoví správce poplatku 
v rozhodnutí vydaném podle odstavce  1. Pokud je správcem poplatku 
okresní   úřad,   zasílá   kopii   rozhodnutí  místně  příslušnému 
finančnímu  úřadu  do  7  dní  ode  dne  nabytí právní moci tohoto 
rozhodnutí.  
 
                              § 22 
             Prominutí nebo doplacení části poplatku 
                     za znečišťování ovzduší 
 
     (1) Provozovatel je povinen oznámit správci poplatku ukončení 
prací na snížení  emisí u stacionárního zdroje podle  § 21 odst. 1 
ve lhůtě nejpozději do 30 dnů ode dne vzniku této skutečnosti. 
 
     (2)  Lhůta   určená  k  ukončení   prací  na  snížení   emisí 
u stacionárního  zdroje  je  splněna,  jestliže  provozovatel před 
jejím   uplynutím  prokáže   dosažení  stanovených   úrovní  emisí 
uvedených v  rozhodnutí k odložení  placení části záloh  poplatků. 
V závažných  případech  může  správce  poplatku  prodloužit  lhůtu 
k dodání   výsledků   měření   ke   splnění  požadovaných  hodnot, 
nejpozději však  do 6 měsíců  od stanovené lhůty  k ukončení prací 
podle § 21 odst. 5. 
 
     (3) Dokončí-li provozovatel práce  na snížení emisí v souladu 
se stanovenými podmínkami v rozhodnutí, včetně splnění lhůty podle 
odstavce 2, správce poplatku  promine povinnost doplatit odloženou 
část poplatku. Při nedodržení podmínek odkladu placení části záloh 
poplatku  rozhodne správce  poplatku o  povinnosti odloženou  část 
poplatku doplatit a stanoví k tomu provozovateli přiměřenou lhůtu. 
Správce  poplatku  vydá  rozhodnutí  o  prominutí  nebo  doplacení 
poplatku do 3 měsíců ode dne, kdy zjistil skutečnosti rozhodné pro 
vydání takového rozhodnutí. Jestliže  je správcem poplatku okresní 
úřad, zašle kopii rozhodnutí příslušnému finančnímu úřadu. 
 
     (4)  Pokud   došlo  ke  zpoždění   prací  na  snížení   emisí 
u stacionárního   zdroje,   které   prokazatelně   není   zaviněno 
provozovatelem,  správce  poplatku  k  žádosti provozovatele lhůtu 
ukončení prací přiměřeně prodlouží, nejdéle však o 1 rok. 
 
     (5) V případě, že  provozovatel nedosáhne plánovaného snížení 
emisí uvedeného v rozhodnutí podle §  21 odst. 1 při splnění všech 
ostatních stanovených  podmínek, může správce  poplatku rozhodnout 
o prominutí  poměrné  části  odložené  výše  poplatků odpovídající 
podílu  snížení  emisí  skutečně  dosaženého  z  původně plánované 
hodnoty.  
 
                            HLAVA III 
                   OCHRANA OZONOVÉ VRSTVY ZEMĚ 
 
                              § 23 
            Zákaz, omezování výroby, dodávání na trh 
                 a používání regulovaných látek 
 
     (1) Zakazuje se výroba, dovoz, dodávání na trh nebo používání 
a) chlorfluoruhlovodíků, 
b) jiných zcela halogenovaných chlorfluoruhlovodíků, 
c) halonů, 
d) tetrachlormethanu, 
e) 1,1,1-trichlorethanu, 
f) hydrobromfluoruhlovodíků, 
g) bromchlormethanu, 
jakož i výrobků, které je obsahují. 
 
     (2) Zakazuje se výroba 
a) methylbromidu, 
b) hydrochlorfluoruhlovodíků. 
 
     (3) Roční množství pro dovoz  methylbromidu v obdobích do 31. 
prosince 2004  stanoví prováděcí právní předpis.  Po tomto datu je 
dovoz  methylbromidu zakázán  a zakázáno  je též  jeho dodávání na 
trh, jakož i jeho použití pro vlastní potřebu dovozce. 
 
     (4)    Roční   množství    dovozu   hydrochlorfluoruhlovodíků 
v obdobích  do 31.  prosince  2009  je omezeno  prováděcím právním 
předpisem.  Po  tomto   datu  je  dovoz  hydrochlorfluoruhlovodíků 
zakázán  a zakázáno  je též  jeho dodávání  na trh,  jakož i  jeho 
použití pro vlastní potřebu dovozce. 
 
     (5) Zákazy a  omezení podle odstavců 1 až  4 se nevztahují na 
případy užití  regulovaných látek pro  zajištění nezbytné potřeby, 
pro použití jako suroviny  nebo technologického prostředku (§ 24), 
pro karanténní  a dezinfekční účely  ochrany zboží před  přepravou 
a pro užití ve  vědě a v laboratořích. K  zacházení s regulovanými 
látkami  je  v  těchto  případech  nezbytné povolení ministerstva, 
které v něm  určí typ a množství regulované  látky, případně další 
podmínky týkající se zejména likvidace zbytků látek. 
 
     (6)  Zákazy  uvedené  podle  odstavců   1  a  2  se  netýkají 
regulovaných  látek  získaných   znovuzískáváním,  recyklací  nebo 
regenerací.    Znovuzískávání,    recyklování    nebo   regenerace 
regulovaných látek se nepovažují za výrobu podle odstavců 1 a 2. 
 
     (7) Zákazy  podle odstavce 1  se netýkají dodávání  halonů na 
trh a jejich používání,  pokud byly znovuzískány, recyklovány nebo 
regenerovány  v  dosavadních  systémech  požární  ochrany  do  31. 
prosince  2002,  nebo  dodávání  na  trh  a  používání  halonů pro 
kritické použití k účelům uvedeným v příloze č. 8 k tomuto zákonu. 
Systémy požární ochrany a  hasicí přístroje obsahující halony musí 
být vyřazeny z provozu nejpozději do 31. prosince 2003. 
 
     (8)  Prováděcí  právní  předpis  stanoví  celkový roční limit 
vyrobeného  a dovezeného  množství regulovaných  látek dodaného na 
vnitřní trh pro jejich použití včetně zajištění nezbytné potřeby.  
 
                              § 24 
       Zákaz a omezení používání hydrochlorfluoruhlovodíků 
 
     (1) Zakazuje se používání hydrochlorfluoruhlovodíků 
a) v aerosolech, 
b) jako rozpouštědla, 
c) jako chladiva, 
d) pro výrobu pěn, 
e) jako nosného plynu pro sterilizaci látek v uzavřených systémech 
   v zařízeních vyrobených po 31. prosinci 1997. 
Zákaz  se  nevztahuje  na  použití  hydrochlorfluoruhlovodíků jako 
rozpouštědla  nebo  pro  výrobu  pěn  v  případech,  kdy nejsou za 
regulované látky vhodné náhrady. 
 
     (2)  Ustanovení   odstavce  1  se   nevztahuje  na  používání 
hydrochlorfluoruhlovodíků 
a) v laboratorních aplikacích včetně výzkumu a vývoje, 
b) jako suroviny, nebo 
c) jako  technologického prostředku  v zařízení,  jehož emise jsou 
   zanedbatelné. 
 
     (3)  Surovinou  podle  odstavce  2  písm.  b) se rozumí každá 
regulovaná  látka  nebo  nová   látka,  která  prochází  chemickou 
přeměnou  v procesu,  v němž  se zcela  mění její původní složení, 
a jejíž emise jsou nevýznamné. 
 
     (4) Technologickým  prostředkem podle odstavce 2  písm. c) se 
rozumí  regulovaná  látka  používaná  jako  chemický technologický 
prostředek v aplikacích uvedených v příloze č. 7 k tomuto zákonu. 
 
     (5)  Ustanovení odstavce  1 se  dále nevztahuje  na používání 
hydrochlorfluoruhlovodíků jako hasicích  prostředků ve stávajících 
systémech požární ochrany a dále, pokud se používá jako náhrada za 
halony v aplikacích  uvedených v příloze č. 8  k tomuto zákonu, za 
těchto podmínek 
a) halony obsažené v takových  systémech požární ochrany se vymění 
   úplně, 
b) takto získané halony se zneškodní, 
c) 70    %    nákladů     na    zneškodnění    uhradí    dodavatel 
   hydrochlorfluoruhlovodíků. 
 
     (6) K zacházení  s regulovanými látkami podle odstavců  2 a 5 
je třeba předchozí povolení ministerstva. 
 
     (7)  Prováděcí   právní  předpis  stanoví   možnosti  použití 
hydrochlorfluoruhlovodíků,  na  které  se  nevztahuje  zákaz  nebo 
omezení jejich použití, a lhůty, do nichž je možné je používat.  
 
                              § 25 
    Dovoz regulovaných látek nebo výrobků, které je obsahují 
 
     (1)  Dovoz14)  regulovaných  látek  nebo  výrobků,  které  je 
obsahují, lze  uskutečnit, připouští-li to  ustanovení § 23  a 24, 
jen na základě povolení ministerstva a úředního povolení (licence) 
Ministerstva průmyslu  a obchodu.15) Ministerstvo  stanoví dovozci 
v povolení  nejvyšší  přípustné  množství  látek,  které  může být 
dovezeno, a další podmínky, například určení celního přechodu nebo 
předložení  certifikátu potvrzujícího  povahu látky,  která má být 
dovezena. Na povolení není právní nárok. 
 
     (2) Povolení  k dovozu podle  odstavce 1 vydává  ministerstvo 
jen pro látky 
a) skupin VI a VIII uvedených v příloze č. 4 k tomuto zákonu, 
b) používané   pro   nezbytnou   potřebu   nebo   pro   karanténní 
   a dezinfekční účely ochrany zboží před přepravou, 
c) používané  jako  suroviny  nebo  technologické  prostředky nebo 
   dovážené zpět po jejich regeneraci v zahraničí. 
To platí i pro výrobky, které tyto regulované látky obsahují. 
 
     (3) Na režim tranzitu  regulovaných látek nebo výrobků, které 
je obsahují, se povolení ministerstva nevydává. 
 
     (4) K  propuštění regulovaných látek  nebo výrobků, které  je 
obsahují, do volného oběhu16) musí dovozce předložit celnímu úřadu 
povolení ministerstva k dovozu vydané podle odstavce 1. 
 
     (5) Celní  úřad nepropustí regulované látky  a výrobky, které 
je obsahují, do režimu  aktivního zušlechťovacího styku, pasivního 
zušlechťovacího  styku   a  do  režimu   přepracování  pod  celním 
dohledem. 
 
     (6) V  přílohách č. 5  a 6 k  tomuto zákonu je  uveden seznam 
závazných  kódů   kombinované  nomenklatury  pro   účely  evidence 
a dokumentace  při  zacházení  s  regulovanými  látkami a výrobky, 
které je obsahují. 
 
     (7)  Prováděcí  právní  předpis  stanoví  náležitosti žádosti 
o povolení  k  dovozu  regulovaných  látek  a  výrobků,  které  je 
obsahují. 
------------------------------------------------------------------ 
14) Zákon  č.  13/1993  Sb.,  celní  zákon,  ve  znění  pozdějších 
    předpisů. 
15) Zákon č.  62/2000 Sb., o některých  opatřeních při vývozu nebo 
    dovozu  výrobků  a  o  licenčním  řízení  a  o změně některých 
    zákonů. 
16) § 128 zákona č. 13/1993 Sb.  
 
                              § 26 
    Vývoz regulovaných látek nebo výrobků, které je obsahují 
 
     Je   zakázáno   vyvážet   chlorfluoruhlovodíky,   jiné  zcela 
halogenované   chlorfluoruhlovodíky,   halony,   tetrachlormethan, 
1,1,1-trichlorethan,         methylbromid,         bromchlormethan 
a hydrochlorfluoruhlovodíky nebo  výrobky, které je  obsahují nebo 
jejichž trvalá funkce závisí na  dodávce těchto látek. Tento zákaz 
se nevztahuje na vývoz látek 
a) pro  výrobky a  zařízení obsahující  halon a  určených k účelům 
   uvedeným v příloze č. 8 k tomuto zákonu, 
b) vyvážených za účelem regenerace.  
 
                              § 27 
                         Povolení vývozu 
 
     (1) Vývoz17) regulovaných látek a výrobků, které je obsahují, 
lze  uskutečnit,  pokud  není  zakázán,  jen  na  základě povolení 
ministerstva a  úředního povolení (licence)  Ministerstva průmyslu 
a obchodu.15) Na vydání povolení není právní nárok. 
 
     (2)  Prováděcí  právní  předpis  stanoví  náležitosti žádosti 
o vydání povolení k vývozu regulovaných  látek a výrobků, které je 
obsahují. 
------------------------------------------------------------------ 
15) Zákon č.  62/2000 Sb., o některých  opatřeních při vývozu nebo 
    dovozu  výrobků  a  o  licenčním  řízení  a  o změně některých 
    zákonů. 
17) § 214  až  216  zákona  č.  13/1993  Sb.,  ve  znění zákona č. 
    113/1997 Sb.  
 
                              § 28 
            Dovoz a vývoz regulovaných látek ze států 
           a do států, které nejsou stranou Protokolu 
 
     (1)  Dovoz a  vývoz regulovaných  látek a  výrobků, které  je 
obsahují,  ze  států  a  do  států,  které  nejsou smluvní stranou 
Montrealského  protokolu  o  látkách  porušujících ozonovou vrstvu 
Země včetně  jeho změn a  přijatých dodatků (dále  jen "Protokol") 
nebo z území, na které se Protokol nevztahuje, je zakázán. 
 
     (2) Ustanovení odstavce 1 se obdobně použije na dovoz a vývoz 
regulovaných látek  a výrobků, které je  obsahují, pokud stát nebo 
mezinárodní    organizace    regionální    ekonomické    integrace 
nepřistoupily  k  Protokolu,  který  se  týká konkrétní regulované 
látky.  
 
                              § 29 
           Znovuzískávání použitých regulovaných látek 
                    a zamezování jejich úniku 
 
     (1) Regulované látky obsažené 
a) v chladicích  nebo v  klimatizačních zařízeních  a v zařízeních 
   s tepelnými čerpadly, v chladničkách a mrazničkách určených pro 
   domácnost, 
b) v zařízeních obsahujících rozpouštědla, nebo 
c) v systémech požární ochrany a hasicích přístrojích, 
musí  být  pro  účely   odstranění,  regenerace  nebo  recyklování 
znovuzískány  během  servisních  prací,  údržby, opravy, demontáže 
nebo i likvidace zařízení. 
 
     (2) Činnosti  podle odstavce 1 lze  vykonávat jen s povolením 
ministerstva. Povolení se vydává na dobu časově omezenou. 
 
     (3)   Za  znovuzískávání   se  považuje   sběr  a  skladování 
regulovaných  látek,  například  ze  strojního  a  jiného zařízení 
a z nádob  s uzavřeným prostorem,  během servisu nebo  před jejich 
likvidací. 
 
     (4)   Za   recyklování   se   považuje   opětovné   používání 
znovuzískané  regulované  látky  po  procesu základního vyčištění, 
jako je například filtrace a sušení. V případě recyklování chladiv 
zahrnuje tato činnost také plnění chladiva zpět do zařízení. 
 
     (5)  Za  regeneraci  se  považuje  přepracování a zušlechtění 
znovuzískané   regulované  látky   filtrací,  sušením,  destilací, 
chemickým  zpracováním  a  obdobným  postupem  za  účelem obnovení 
vlastnosti látky, která vyhovuje stanovené normě jakosti. 
 
     (6)  Znovuzískávání  regulovaných   látek  způsobem  uvedeným 
v odstavci  1  se  vztahuje  i  na  výrobky,  které nejsou v tomto 
odstavci uvedené, je-li to technicky proveditelné. 
 
     (7)  Regulované látky,  které nemohou  být využity,  musí být 
osobou,  v  jejímž  držení   se  nacházejí,  zneškodněny  způsobem 
stanoveným v povolení ministerstva. Pokud tato osoba nemá povolení 
ke zneškodnění  regulovaných látek, je  povinna je předat  osobám, 
které takové povolení ministerstva mají.  V dokladu o předání musí 
být uvedeno číslo příslušného povolení. 
 
     (8)   Regulované   látky   se    nesmějí   dodávat   na   trh 
v jednorázových obalech s výjimkou balení pro nezbytnou potřebu. 
 
     (9)  Při zacházení  s regulovanými  látkami je  každý povinen 
přijmout  preventivní opatření,  aby se  co nejvíce  snížil jejich 
případný únik, a to zejména při výrobě a provozu zařízení, provozu 
technologií  a  v  případech  jejich  použití  jako  suroviny nebo 
technologického prostředku. 
 
     (10)  Úniky  regulovaných  látek  kontrolují  a evidují osoby 
oprávněné k  podnikání. Zařízení s  náplní regulované látky  nad 3 
kg,  které se  nepřemísťuje,  jsou  tyto osoby  povinny každoročně 
kontrolovat a výsledky kontroly evidovat a uchovávat. 
 
     (11)  Všechny výrobky  vyřazené z  používání, které  obsahují 
regulované látky,  jsou při jejich předání  za účelem znovuzískání 
těchto  látek osobám,  které  k  tomu mají  povolení ministerstva, 
nebezpečným   odpadem.7)  Při   odstraňování  regulovaných   látek 
z těchto výrobků  se postupuje podle zásad  uvedených v odstavcích 
1 až 7. 
 
     (12)  Prováděcí  právní  předpis  stanoví závazné technologie 
znovuzískávání  regulovaných látek  a způsob  kontroly a  evidence 
těchto látek. 
------------------------------------------------------------------ 
7) Zákon č. 185/2001  Sb., o odpadech a o  změně některých dalších 
   zákonů.  
 
                              § 30 
                Používání nových látek a výrobků 
 
     (1) Novými  látkami jsou látky, u  nichž lze předpokládat, že 
budou zařazeny  mezi regulované látky  bez ohledu na  to, zda jsou 
samostatné nebo ve směsi, nově vyrobené, znovuzískané, recyklované 
nebo  regenerované;  za  novou   látku  se  nepovažuje  nevýznamné 
množství  kterékoliv nové  látky, která  vznikla neplánovaně  nebo 
současně s výrobou v průběhu výrobního procesu nebo z nezreagované 
vstupní suroviny. 
 
     (2) Výroba, vývoz, dovoz, dodávání  na trh a používání nových 
látek a výrobků, které je  obsahují, jsou zakázány. Tento zákaz se 
nevztahuje na nové látky, jsou-li používány jako surovina. 
 
     (3) Na dovoz i vývoz nové  látky k použití jako suroviny musí 
být vydáno povolení ministerstva. 
 
     (4) Prováděcí právní předpis stanoví seznam nových látek.  
 
                              § 31 
            Označování obalů a výrobků s regulovanými 
                   látkami a další povinnosti 
 
     (1) Výrobci, dovozci, vývozci  a přepravci regulovaných látek 
a výrobků, které je obsahují, jsou povinni uvést zřetelné označení 
"Nebezpečné  ozonu" na  každý obal  nebo výrobek.  Tímto opatřením 
nejsou   dotčeny   povinnosti    stanovené   zvláštními   právními 
předpisy.18) 
 
     (2)  Výrobci,  dovozci  a  přepravci  výrobků, které obsahují 
regulované látky, jsou povinni v průvodní dokumentaci uvádět název 
a označení   regulované  látky,   její  množství,   upozornění  na 
nebezpečí   pro   ozonovou   vrstvu   Země   a  doporučený  způsob 
zneškodnění. 
 
     (3) Prodejci regulovaných látek a výrobků, které je obsahují, 
jsou povinni  je označit podle  odstavce 1, pokud  označení nemají 
a z  průvodní  dokumentace  je   zřejmé,  že  výrobek  tyto  látky 
obsahuje.  Tuto  povinnost  prodejci  nemají,  pokud  prokáží,  že 
v průvodní dokumentaci nebyl obsah těchto látek uveden. 
 
     (4) Dovozci a vývozci regulovaných  látek a výrobků, které je 
obsahují, jsou  povinni uvádět v  celním prohlášení číslo  jednací 
povolení  vydaného   ministerstvem  podle  tohoto   zákona,  název 
a označení regulované látky a kód kombinované nomenklatury. 
 
     (5) Výrobci a dovozci regulovaných  látek a výrobků, které je 
obsahují,  jsou  povinni  při  jejich  dodávání  na  trh  vyznačit 
v dodacím  listě  číslo  jednací  povolení  vydaného  podle tohoto 
zákona ministerstvem. 
 
     (6)   Výrobci,   dovozci,   vývozci,   prodejci  a  přepravci 
regulovaných látek  a výrobků, které je  obsahují, jsou povinni na 
vyžádání  ministerstva,  inspekce,  České  obchodní  inspekce nebo 
příslušného  celního úřadu  předložit dodací  list, případně celní 
doklady k jejich kontrole. 
------------------------------------------------------------------ 
18) Například  zákon  č.  157/1998  Sb.,  o  chemických  látkách a 
    chemických přípravcích, ve znění pozdějších předpisů.  
 
                              § 32 
        Evidence, vykazování a registr regulovaných látek 
 
     (1) Výrobce regulovaných látek je povinen evidovat tyto látky 
a oznámit  ministerstvu do  28.  února  příslušného roku  údaje za 
uplynulý kalendářní rok v tomto rozsahu: 
a) celkové množství každé vyrobené regulované látky, 
b) celkové  množství každé  regulované  látky  dodané na  trh nebo 
   použité  pro  vlastní  potřebu,  přičemž  zvlášť uvede množství 
   regulované   látky   použité   jako   surovina,   technologický 
   prostředek,  pro karanténní  a dezinfekční  účely ochrany zboží 
   před přepravou a pro použití k jiným účelům, 
c) každé množství regulovaných látek  určené pro nezbytnou potřebu 
   podle prováděcího právního předpisu  nebo použití podle přílohy 
   č. 8 k tomuto zákonu, 
d) každé  množství  znovuzískané,  recyklované,  regenerované nebo 
   zneškodněné regulované látky, 
e) množství    jednotlivých   skladovaných    regulovaných   látek 
   přecházejících pro využití v následujícím roce, 
f) seznam  osob,  od  kterých   byly  regulované  látky  odebírány 
   a kterým   byly    tyto   látky   předávány,    včetně   jejich 
   identifikačního čísla,  nebo rodného čísla  nebo data narození, 
   není-li rodné číslo přiděleno, a adresy bydliště nebo sídla. 
 
     (2) Dovozce regulovaných látek je povinen tyto látky evidovat 
a oznámit ministerstvu do 28.  února příslušného kalendářního roku 
údaje za uplynulý kalendářní rok, které se týkají 
a) množství  regulovaných  látek  propouštěného  do volného oběhu, 
   přičemž  zvlášť se  vykazuje  dovoz  pro použití  jako suroviny 
   a technologického prostředku pro nezbytnou potřebu nebo použití 
   podle přílohy č. 8 k tomuto zákonu pro karanténní a dezinfekční 
   účely ochrany zboží před přepravou a pro zneškodnění, 
b) množství  použitých  regulovaných  látek  dovážených  za účelem 
   recyklování nebo regenerace, 
c) zásoby těchto látek, 
d) seznamu  osob,  od  kterých  byly  regulované  látky odebírány, 
   a osob, kterým byly tyto látky předávány, včetně jejich adresy, 
   sídla  a identifikačního  čísla, nebo  rodného čísla  nebo data 
   narození, není-li rodné číslo přiděleno. 
 
     (3) Vývozce regulovaných látek je povinen tyto látky evidovat 
a oznámit ministerstvu do 28.  února příslušného kalendářního roku 
údaje za uplynulý kalendářní rok, které se týkají 
a) množství  vyvezených regulovaných  látek, přičemž  zvlášť uvede 
   množství vyvezená do každé země  určení a množství vyvezená pro 
   použití   jako  suroviny   a  technologického   prostředku  pro 
   nezbytnou  potřebu nebo  použití podle  přílohy č.  8 k  tomuto 
   zákonu pro  karanténní a dezinfekční  účely ochrany zboží  před 
   přepravou a pro zneškodnění, 
b) množství již použitých regulovaných  látek vyvezených za účelem 
   recyklování nebo regenerace, 
c) zásoby těchto látek, 
d) seznamu  osob,  od  kterých  byly  regulované  látky odebírány, 
   a osob, kterým byly regulované  látky předávány, včetně adresy, 
   sídla  a identifikačního  čísla, nebo  rodného čísla  nebo data 
   narození, není-li rodné číslo přiděleno. 
 
     (4)   Osoba   oprávněná   k   podnikání   je  povinna  sdělit 
ministerstvu  počet  užívaných  halonových  instalací  a  množství 
v nich obsažených  halonů za uplynulý kalendářní  rok do 28. února 
příslušného kalendářního roku. 
 
     (5)  Celní   orgány  předávají  ministerstvu   do  28.  února 
příslušného  kalendářního  roku  výpis  z  celní  evidence  vývozu 
a dovozu regulovaných látek nebo výrobků, které je obsahují, podle 
jednotlivých osob  oprávněných k podnikání  za uplynulý kalendářní 
rok v rozsahu  údajů uvedených v příloze č. 9  k tomuto zákonu. Na 
vyžádání   ministerstva   poskytnou   celní   orgány   v   průběhu 
kalendářního   roku  informaci   o  stavu   ve  vývozu   a  dovozu 
regulovaných látek u vybraných osob oprávněných k podnikání. 
 
     (6)  Osoba  oprávněná  k  podnikání,  která obdržela povolení 
k zacházení  s  regulovanými  látkami  nebo  s  výrobky,  které je 
obsahují, předá ministerstvu nejpozději  do 28. února kalendářního 
roku  zprávu o  množství regulovaných  látek, se  kterými skutečně 
v předchozím kalendářním  roce zacházela, v  rozsahu, který zahrne 
množství  v zásobách,  zneškodněné, recyklované  nebo regenerované 
podle  jednotlivých regulovaných  látek včetně  výrobků, které  je 
obsahují. 
 
     (7) V případech zacházení s regulovanou látkou jako surovinou 
nebo technologickým prostředkem musí  osoba podle odstavce 6 podat 
ministerstvu   zprávu   obsahující   výpočet   nebo   odhad  emisí 
regulovaných látek, ke kterým během takového používání došlo. 
 
     (8)  Ministerstvo  vede  registr  regulovaných  látek a osob, 
které s nimi zacházejí.  
 
                              § 33 
             Poplatky za výrobu a dovoz regulovaných 
               látek a výrobků, které je obsahují 
 
     (1) Výrobci a dovozci regulovaných  látek a výrobků, které je 
obsahují, jsou  povinni platit poplatek za  vyrobené nebo dovezené 
látky nebo výrobky ve výši 400 Kč za kilogram regulované látky. 
 
     (2)  Poplatek je  příjmem Státního  fondu životního prostředí 
České republiky a  je účelově vázán pro použití  k ochraně ozonové 
vrstvy Země. 
 
     (3) Poplatku nepodléhají 
a) regulované látky použité jako vstupní suroviny pro přepracování 
   na jiné chemické sloučeniny, 
b) vyrobené  nebo  dovezené  regulované  látky  sloužící pouze pro 
   účely zajištění  ochrany zdraví a života  lidí v rámci nezbytné 
   potřeby. 
 
     (4) Výrobci a dovozci  regulovaných látek nebo výrobků, které 
je obsahují, jsou povinni si poplatek sami vypočítat a uhradit jej 
nejpozději do 30 dnů po vyskladnění výrobků včetně použití výrobků 
pro vlastní potřebu, nebo po dovozu látky nebo výrobků14) Státnímu 
fondu životního prostředí České republiky.19) Dále jsou povinni do 
30   dnů  po   uplynutí  platnosti   povolení  předložit  inspekci 
vyúčtování poplatku za uplynulý kalendářní rok. 
 
     (5) Prováděcí právní předpis stanoví vzory žádosti o povolení 
k dovozu a vývozu regulovaných látek a výrobků, které je obsahují, 
k znovuzískávání, k  recyklování, k regeneraci  a ke zneškodňování 
těchto látek. 
------------------------------------------------------------------ 
14) Zákon  č.  13/1993  Sb.,  celní  zákon,  ve  znění  pozdějších 
    předpisů. 
19) Zákon č. 388/1991 Sb., o Státním fondu životního prostředí, ve 
    znění zákona č. 334/1992 Sb.  
 
                            HLAVA IV 
                OCHRANA KLIMATICKÉHO SYSTÉMU ZEMĚ 
 
                              § 34 
           Nástroje ochrany klimatického systému Země 
 
     (1)  Emisní  stropy  a  redukční  cíle  pro látky ovlivňující 
klimatický systém  Země a lhůty k  jejich dosažení stanoví Národní 
program ke zmírnění změny klimatu Země schvalovaný vládou. 
 
     (2) Evidenci a vyhodnocování emisí a přirozených úbytků látek 
ovlivňujících klimatický systém Země  vede ministerstvo v registru 
látek ovlivňujících klimatický systém Země.  
 
                              § 35 
        Povinnosti při ochraně klimatického systému Země 
 
     (1)  Provozovatel  zvláště  velkého  a  velkého stacionárního 
zdroje  je  povinen  plnit  podmínky  ochrany klimatického systému 
Země. 
 
     (2)  Provozovatel  zvláště  velkého  a  velkého stacionárního 
zdroje  je  povinen  předávat   do  registru  látek  ovlivňujících 
klimatický systém Země údaje o  spotřebě těchto látek a dále údaje 
o spotřebě paliv. 
 
     (3) Prováděcí právní předpis  stanoví bližší podmínky ochrany 
klimatického  systému Země,  rozsah  a  způsob předávání  údajů do 
registru  látek  ovlivňujících  klimatický  systém  Země a závazné 
části Národního programu ke zmírnění změny klimatu Země.  
 
                             HLAVA V 
               ZPŘÍSTUPŇOVÁNÍ INFORMACÍ VEŘEJNOSTI 
                   A MEZINÁRODNÍM ORGANIZACÍM 
 
                              § 36 
               Zpřístupňování informací veřejnosti 
 
     (1) Orgány ochrany  ovzduší zpřístupňují veřejnosti informace 
o úrovni  znečištění ovzduší  a další  informace o  stavu ovzduší. 
Zpřístupňování  informací  podle  zvláštních  právních předpisů20) 
není tímto ustanovením dotčeno. 
 
     (2) Orgány  ochrany ovzduší dále  zpřístupní veřejnosti podle 
odstavce 1 
a) programy  ke  zlepšování  kvality  ovzduší  v  oblastech s jeho 
   zhoršenou  kvalitou připravené  podle §  7 odst.  6 a  vymezení 
   oblastí podle § 7 odst. 4, 
b) programy snižování emisí podle § 6 odst. 2 a 5, 
c) žádosti o  povolení a stanoviska  orgánu ochrany ovzduší  podle 
   § 17, 23 až  25, 27, 30 a 31 a  na základě nich vydaná povolení 
   a stanoviska, 
d) povolení ke  zvýšení obsahu síry v  kapalných palivech určených 
   pro stacionární zdroje. 
 
     (3)  Ministerstvo  zabezpečuje  prostřednictvím  jím  zřízené 
právnické  osoby  pravidelné   informování  veřejnosti  o  kvalitě 
ovzduší  a  o  aktuálním  stavu  ozonové  vrstvy  nad územím České 
republiky  zejména v  pravidelných relacích  veřejných sdělovacích 
prostředků. 
 
     (4)  Ministerstvo  zpřístupňuje  informace  o  souhrnné roční 
výrobě,  dovozu  a  vývozu  regulovaných  látek  v České republice 
a o plnění mezinárodních závazků České republiky v oblasti ochrany 
ozonové  vrstvy a  klimatického systému  Země v  jeho informačních 
materiálech. 
 
     (5)  Prováděcí   právní  předpis  stanoví   způsob  a  rozsah 
zpřístupňování  informací o  úrovni znečištění  ovzduší a  o stavu 
ovzduší. 
------------------------------------------------------------------ 
20) Zákon  č.  123/1998  Sb.,  o  právu  na  informace  o životním 
    prostředí, ve znění zákona č. 132/2000 Sb. 
    Zákon č.  106/1999 Sb., o svobodném  přístupu k informacím, ve 
    znění pozdějších předpisů.  
 
                              § 37 
        Zpřístupňování informací mezinárodním organizacím 
 
     (1)  Ministerstvo a  další ústřední  správní úřady  poskytují 
příslušným   orgánům   Evropské    komise   a   orgánům   uvedeným 
v mezinárodních  smlouvách,  jimiž   je  Česká  republika  vázána, 
v požadovaném  rozsahu  a  formátu  a  v  požadovaných intervalech 
informace  o  stavu  ovzduší  v  České  republice, o zdrojích jeho 
znečišťování a o opatřeních přijatých  k jeho zlepšení a informace 
týkající se ochrany ozonové vrstvy a klimatického systému Země. 
 
     (2)  Ministerstvo  zajistí   vzájemné  poskytování  informací 
o stavu ovzduší,  ke kterému se  Česká republika zavázala  v rámci 
přistoupení k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší překračujícím 
hranice  států a  které vyplývá  z mezinárodních  smluv, jimiž  je 
Česká republika vázána.  
 
                            HLAVA VI 
                   OPATŘENÍ K NÁPRAVĚ A SANKCE 
 
                              § 38 
     Opatření k nápravě a zákaz provozu stacionárního zdroje 
 
     (1)  Provozovateli, který  neplní povinnosti  stanovené tímto 
zákonem nebo zvláštními  právními předpisy upravujícími povinnosti 
při  ochraně  ovzduší,  uloží  orgán  ochrany  ovzduší opatření ke 
zjednání nápravy. 
 
     (2)  O omezení  nebo zastavení  provozu stacionárního  zdroje 
rozhodne orgán ochrany ovzduší v případech, kdy provozovatel 
a) provozuje stacionární zdroj, na  který nebylo vydáno stanovisko 
   nebo povolení podle § 17 odst. 1 nebo 2, nebo 
b) neplní  při  vážném  a  bezprostředním  ohrožení nebo poškození 
   kvality ovzduší povinnosti podle § 11 odst. 1 písm. g) nebo k), 
   nebo 
c) nedodržuje emisní limit nebo přípustnou tmavost kouře nebo plán 
   snížení  emisí nebo  pachové číslo  nebo obtěžuje  zápachem nad 
   přípustnou   míru  stanovenou   prováděcím  právním   předpisem 
   a nezjednal opatření k nápravě  uložené orgánem ochrany ovzduší 
   podle odstavce 1, nebo 
d) opětovně poruší povinnosti, za jejichž porušení mu byla uložena 
   pokuta podle § 40 odst. 2 nebo 3. 
 
     (3) Odvolání proti rozhodnutí podle  odstavce 2 písm. a) a b) 
nemá odkladný účinek.  
 
                              § 39 
     Opatření k nápravě při zacházení s regulovanými látkami 
 
     (1)  Při zjištění  závažného porušení  povinností nebo zákazů 
vyplývajících z ustanovení hlavy III inspekce uloží právnické nebo 
fyzické osobě  porušující tyto povinnosti opatření  k nápravě nebo 
navrhne zrušení  povolení ministerstva k  zacházení s regulovanými 
látkami nebo s výrobky, které  je obsahují, včetně odejmutí těchto 
látek  a  výrobků  na  náklady  této  osoby  a jejich převedení do 
vlastnictví státu. 
 
     (2)  Inspekce může  uložit, aby  osoba uvedená  v odstavci  1 
učinila   na  svůj   náklad  opatření   směřující  k   nezávadnému 
zneškodnění, případně recyklaci nebo regeneraci regulovaných látek 
nebo  výrobků, které  je  obsahují.  Podání odvolání  proti tomuto 
rozhodnutí nemá odkladný účinek. 
 
     (3) V případě opakovaných  závažných nedostatků při zacházení 
s regulovanými  látkami   nebo  s  výrobky,   které  je  obsahují, 
ministerstvo  rozhodnutím   zruší  povolení  k   jejich  zacházení 
a rozhodne  o jejich  zneškodnění na  náklady osoby,  u které byly 
nedostatky zjištěny, včetně náhrady prokazatelných nákladů zkoušek 
vzorků zakázaných regulovaných látek.  
 
                             Sankce 
 
                              § 40 
 
     (1) Pokutu ve výši od 20 000 do 10 000 000 Kč uloží 
a) Česká obchodní  inspekce21) výrobci, dovozci  a prodejci paliv, 
   poruší-li povinnosti uvedené v § 3 odst. 2 nebo 3, 
b) inspekce provozovateli zvláště  velkého, velkého nebo středního 
   stacionárního zdroje, pokud provozuje  tento zdroj bez povolení 
   podle § 17 odst. 1 písm. b)  nebo c) nebo d), nebo bez platného 
   osvědčení  o   autorizaci  podle  tohoto   zákona  v  případech 
   uvedených v § 15 odst. 1  písm. c) nebo bez povolení u činností 
   uvedených v § 17 odst. 2. 
 
     (2) Pokutu ve  výši od 10 000 do  2 000 000 Kč uloží inspekce 
provozovateli zvláště  velkého nebo velkého  stacionárního zdroje, 
který  poruší alespoň  jednu z   povinností uvedených  v §  3 nebo 
v § 11 odst.  1 písm. c), d),  e), g), i) až  n) a s) nebo  v § 11 
odst. 2. 
 
     (3) Pokutu  ve výši od  5 000 do 1 000 000  Kč uloží inspekce 
provozovateli  středního stacionárního  zdroje, poruší-li  alespoň 
jednu z povinností stanovených v § 3 nebo v § 11 odst. 1 písm. c), 
d), e), g), i) až n) a s). 
 
     (4)  Pokutu ve  výši od  500 do  150 000 Kč  uloží orgán obce 
provozovateli malého stacionárního zdroje, poruší-li alespoň jednu 
z povinností stanovených v § 3 nebo v § 12 odst. 1. 
 
     (5) Pokutu  ve výši od 500  do 20 000 Kč uloží  orgán ochrany 
ovzduší provozovateli stacionárního zdroje za nesplnění oznamovací 
povinnosti podle § 19 odst. 10, 14, 16 nebo v § 20 nebo § 22 odst. 
1. 
 
     (6) Pokutu  ve výši od  5 000 do 5 000 000  Kč uloží inspekce 
provozovateli    zvláště   velkého,    velkého   nebo    středního 
stacionárního zdroje, který 
a) nesplnil  opatření   orgánu  ochrany  ovzduší   vyplývající  ze 
   smogového regulačního systému podle § 8 odst. 7, nebo 
b) nesplnil  pravomocné  rozhodnutí  vydané  podle  §  38  odst. 2 
   o omezení nebo zastavení provozu stacionárního zdroje. 
 
     (7)  Pokutu  od  10 000   do  10 000 000  Kč  uloží  inspekce 
provozovateli    zvláště   velkého,    velkého   nebo    středního 
stacionárního zdroje, který 
a) porušil alespoň jednu  z povinností stanovených v §  11 odst. 1 
   písm. a), b), f), h), o), p), nebo r), nebo 
b) nesplnil opatření  ke zjednání nápravy  uložené orgánem ochrany 
   ovzduší podle § 38 odst. 1, nebo 
c) neplní program zlepšování kvality ovzduší, nebo 
d) neplní povinnosti  při ochraně klimatického  systému Země podle 
   § 35. 
 
     (8) Pokutu  ve výši od  1 000 do 10 000  Kč uloží orgán  obce 
provozovateli malého stacionárního zdroje, který nesplnil 
a) opatření ke zjednání nápravy podle § 38 odst. 1, nebo 
b) pravomocné   rozhodnutí  o   omezení  nebo   zastavení  provozu 
   stacionárního zdroje. 
 
     (9)  Pokutu od  2 500 do  2 000 000 Kč  uloží inspekce osobě, 
která poruší alespoň jednu z povinností  a zákazů uvedených v § 23 
až 33,  a Česká obchodní  inspekce za porušení  povinnosti uvedené 
v § 31 odst. 1. 
 
     (10) Pokutu  ve výši od  500 do 150 000  Kč uloží orgán  obce 
osobě,  která poruší  alespoň  jednu  z povinností  uloženou podle 
§ 3 odst. 5 nebo 10. 
 
     (11) V  případě, že došlo  u jednoho provozovatele  k souběhu 
porušení více  povinností podle tohoto zákona,  uloží mu příslušný 
orgán  ochrany  ovzduší  pokutu  podle  ustanovení,  v  nichž jsou 
jednotlivá  porušení  zákona  uvedena  s  tím,  že  pokuty za tato 
porušení zákona uvedené v jednotlivých ustanoveních se sčítají. 
 
     (12)  Pokuty uložené  inspekcí za  porušení povinností  podle 
ustanovení  hlavy II  vybírají a  vymáhají finanční  úřady a  jsou 
z 50 % příjmem Státního  fondu životního prostředí České republiky 
a z  50 %  příjmem obcí,  na jejichž  území k  porušení povinnosti 
došlo. 
 
     (13) Pokuty  uložené orgánem kraje,  orgánem obce a  okresním 
úřadem podle ustanovení hlavy II  tyto orgány vybírají a vymáhají. 
Pokuty  uložené orgánem  kraje a  orgánem obce  jsou příjmem  toho 
orgánu,  který o  pokutě rozhodl,   a musí  být použity  k ochraně 
ovzduší  na  území  svěřeném  do  jeho  působnosti. Pokuty uložené 
okresním úřadem jsou příjmem státního rozpočtu. 
 
     (14)  Pokuty uložené  inspekcí za  porušení povinností  podle 
ustanovení hlavy III vybírá a vymáhá inspekce. Pokuty jsou příjmem 
Státního fondu životního prostředí České republiky. 
 
     (15) Při  vybírání a vymáhání  pokut ukládaných podle  tohoto 
zákona se postupuje podle zvláštního právního předpisu.13) 
------------------------------------------------------------------ 
13) Zákon  č. 337/1992  Sb., o  správě daní  a poplatků,  ve znění 
    pozdějších předpisů. 
21) Zákon  č. 64/1986  Sb., o  České obchodní  inspekci, ve  znění 
    pozdějších předpisů.  
 
                              § 41 
 
     (1) Řízení o uložení pokuty  lze zahájit nejpozději do 1 roku 
ode dne,  kdy orgán ochrany  ovzduší zjistil porušení  povinnosti, 
nejpozději však do  3 let ode dne, kdy  k porušení povinnosti nebo 
zákazu došlo. 
 
     (2)  Dojde-li v  době do  1 roku  ode dne  nabytí právní moci 
rozhodnutí o  uložení pokuty k opětovnému  porušení povinnosti, za 
které již  byla uložena pokuta,  a provozovatel nezjednal  nápravu 
uloženou orgánem  ochrany ovzduší, uloží mu  tento orgán pokutu až 
do výše dvojnásobku horní hranice sazby. 
 
     (3)  Při rozhodování  o  výši  pokuty přihlíží  orgán ochrany 
ovzduší  k  závažnosti  porušení  zákonné  povinnosti, době trvání 
protiprávního   stavu,   k   výši   vzniklé   nebo  hrozící  škody 
a k případným následkům protiprávního stavu.  
 
                            HLAVA VII 
        VÝKON SPRÁVNÍ ČINNOSTI NA ÚSEKU OCHRANY OVZDUŠÍ, 
           OZONOVÉ VRSTVY A KLIMATICKÉHO SYSTÉMU ZEMĚ 
 
                              § 42 
           Orgány ochrany ovzduší vykonávající správní 
           činnosti na úseku ochrany ovzduší, ozonové 
               vrstvy a klimatického systému Země 
 
     Správní  činnosti na  úseku ochrany  ovzduší, ozonové  vrstvy 
a klimatického  systému   Země  vykonávají  tyto   orgány  ochrany 
ovzduší: 
a) ministerstvo, 
b) Ministerstvo zdravotnictví, 
c) inspekce, 
d) Česká obchodní inspekce, 
e) celní úřady, 
f) kraje, 
g) okresní úřady, 
h) obce, 
i) obecní úřady obcí s rozšířenou přenesenou působností.  
 
                              § 43 
                Ministerstvo životního prostředí 
 
     Ministerstvo 
a) vykonává působnost ústředního správního úřadu v oblasti ochrany 
   ovzduší, ozonové vrstvy a klimatického systému Země a na těchto 
   úsecích řídí výkon státní správy, 
b) vykonává vrchní státní dozor  na úseku ochrany ovzduší, ochrany 
   ozonové vrstvy a klimatického systému Země, 
c) zaujímá  stanoviska  k  záměrům,  které  mohou výrazně ovlivnit 
   čistotu  ovzduší,  zejména  ke  strategiím rozvoje jednotlivých 
   oborů, odvětví a územních celků, 
d) koordinuje výzkum  a sleduje technický  rozvoj v rámci  ochrany 
   ovzduší,  ochrany ozonové  vrstvy a  klimatického systému  Země 
   a podporuje  rozšiřování  technologií  omezujících znečišťování 
   ovzduší, 
e) zajišťuje sledování kvality ovzduší podle  § 6 odst. 8 a provoz 
   základní  sítě  imisního  monitoringu   na  celém  území  České 
   republiky a sledování úrovně znečištění ovzduší podle § 7 odst. 
   5, 
f) zabezpečuje  jednotný  registr   informačního  systému  kvality 
   ovzduší (ISKO)  a registr emisí  a zdrojů znečišťování  ovzduší 
   podle § 13 odst. 3, 
g) zabezpečuje registr látek  ovlivňujících klimatický systém Země 
   podle  § 13  odst. 2  a registr  regulovaných látek  podle § 32 
   odst. 8, 
h) koordinuje  přípravu  programů  ke  zlepšování  kvality ovzduší 
   v oblastech   se   zhoršenou   kvalitou   ovzduší  a  sídelních 
   seskupeních  podle §  7 odst.  6 v  případech, které  se týkají 
   území přesahujícího působnost jednoho kraje, 
i) vymezuje oblasti se zhoršenou kvalitou  ovzduší podle § 7 odst. 
   1 a oblasti podle § 7 odst. 3 a provádí jejich případné změny, 
j) připravuje  a  předkládá  vládě  ke  schválení národní programy 
   snižování  emisí  vybraných  znečišťujících  látek  nebo jejich 
   stanovených skupin podle § 6 odst. 2, 
k) odpovídá  za zpracování  emisních inventur  a ročních  emisních 
   projekcí podle § 6 odst. 9, 
l) vydává  stanovisko  obsahující  podmínky  ochrany ovzduší podle 
   § 17  odst. 1  písm. a)   a povolení  ke zvýšenému  obsahu síry 
   v kapalných palivech podle § 17 odst. 2 písm. h), 
m) kontroluje  a hodnotí  dodržování imisních  limitů a  sledování 
   a hodnocení depozic, 
n) rozhoduje  o   odvolání  proti  rozhodnutím   vydaným  inspekcí 
   a orgány krajů, 
o) vydává a ruší povolení k zacházení s regulovanými látkami podle 
   ustanovení hlavy III, 
p) vyhlašuje    prostřednictvím     pověřené    právnické    osoby 
   meteorologickou  předpověď  vzniku   smogových  situací,  vznik 
   a ukončení   smogové   situace   a   pro   zdroje  znečišťování 
   podléhající regulaci regulační opatření podle § 8 odst. 1 a 3, 
r) poskytuje  odbornou   pomoc  krajům  a   obcím  při  zpracování 
   regulačních řádů, 
s) zpřístupňuje  informace na  základě tohoto  zákona a zvláštních 
   právních předpisů, 
t) navrhuje  emisní   stropy  pro  vymezená   území,  pro  skupiny 
   stacionárních zdrojů nebo pro jednotlivé stacionární zdroje, 
u) vydává a  ruší osvědčení o  autorizaci podle §  15 odst. 1,  11 
   a 12; provádí kontrolu výkonu této činnosti, 
v) kontroluje správnost výsledků rozptylových studií, 
w) rozhoduje   o  kategorii   zdroje  v   případech  zcela  nových 
   technologií a jejich zařízení podle § 4 odst. 11.  

                              § 44 
                       Vrchní státní dozor 
 
     (1) Ministerstvo dozírá v rámci vrchního státního dozoru, jak 
orgány   ochrany   ovzduší   dodržují   ustanovení  tohoto  zákona 
a předpisů vydaných k jeho provedení. 
 
     (2) Ministerstvo v rozsahu své působnosti podle tohoto zákona 
je  v rámci  vrchního státního  dozoru oprávněno  též dozírat, jak 
jsou  dodržována  ustanovení  tohoto  zákona  a  předpisů vydaných 
k jeho provedení právnickými a fyzickými osobami a jak jsou plněny 
povinnosti  vyplývající  z   rozhodnutí  orgánů  ochrany  ovzduší. 
Zjistí-li závady, může uložit opatření k jejich odstranění.  
 
                              § 45 
                   Ministerstvo zdravotnictví 
 
     Ministerstvo zdravotnictví 
a) předkládá  ministerstvu  návrhy  ke  zpřísnění  imisních limitů 
   v případech   odůvodněné   potřeby    na   základě   zhodnocení 
   zdravotních rizik, 
b) zpracovává    a   vede    seznamy   referenčních    koncentrací 
   znečišťujících látek pro hodnocení a řízení zdravotních rizik, 
c) provádí  sledování zdravotního  stavu obyvatelstva  a hodnocení 
   zdravotních  rizik v  oblastech se  zhoršenou kvalitou  ovzduší 
   a sídelních   seskupeních  pro   potřeby  zpracování   programů 
   zlepšení kvality ovzduší, 
d) provádí účelová měření ovzduší  ve vybraných sídlech z hlediska 
   ochrany veřejného  zdraví pro potřeby  monitorování zdravotního 
   stavu obyvatelstva  ve vztahu k  životnímu prostředí, hodnocení 
   a řízení   zdravotních   rizik    podle   zvláštního   právního 
   předpisu;2)  v rozsahu  dohodnutém  s  ministerstvem a  na jeho 
   žádost se rovněž podílí na měření v základní imisní síti, 
e) zaujímá stanoviska  z hlediska ochrany  zdraví lidí k  záměrům, 
   které  mohou  výrazně  ovlivnit  čistotu  ovzduší,  zejména  ke 
   strategiím  rozvoje  jednotlivých  oborů,  odvětví  a  územních 
   celků, 
f) přijímá  opatření zaměřená  na snižování  spotřeby regulovaných 
   látek  pro  zajištění  ochrany  života  a  zdraví  s ohledem na 
   dostupné  náhrady  a   požadavky  zabezpečení  zdravotní  péče; 
   k tomuto  účelu  získává  a  zpracovává  podklady  a  hodnocení 
   a předává je ministerstvu. 
------------------------------------------------------------------ 
2) Zákon  č. 258/2000  Sb., o  ochraně veřejného  zdraví a o změně 
   některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů.  
 
                              § 46 
               Česká inspekce životního prostředí 
 
     (1) Inspekce 
a) dozírá  na  dodržování  právních  předpisů  a rozhodnutí orgánů 
   ochrany ovzduší týkajících se  ochrany ovzduší, ochrany ozonové 
   vrstvy a klimatického systému Země, 
b) provádí  u zvláště  velkých, velkých  a středních stacionárních 
   zdrojů   měření   znečišťujících   látek   za  účelem  kontroly 
   dodržování emisních limitů a emisních stropů, 
c) ověřuje  údaje  souhrnné   provozní  evidence  zvláště  velkých 
   a velkých  stacionárních  zdrojů   a  předává  je  ministerstvu 
   k zajištění evidence o zdrojích znečišťování, 
d) spolupracuje s  místně příslušnými orgány ochrany  ovzduší a je 
   oprávněna od nich vyžadovat informace, 
e) rozhoduje  v  pochybnostech  o  vymezení  stacionárního  zdroje 
   a zařazení  do příslušné  kategorie stacionárních  zdrojů podle 
   § 4 odst. 10, 
f) ukládá nápravná  opatření a rozhoduje o  omezení nebo zastavení 
   provozu stacionárního zdroje podle § 38, 
g) upozorňuje  orgán  kraje  na  nedostatky  ve způsobu zjišťování 
   emisí znečišťujících látek podle § 9 odst. 1, 
h) ukládá  provozovatelům  zvláště  velkých,  velkých  a středních 
   stacionárních  zdrojů  pokuty   za  porušení  povinností  podle 
   ustanovení hlavy II, 
i) rozhoduje  v  případě  spalování  více  druhů  paliv  v  jednom 
   zařízení spadajícím do kategorie  zvláště velkých, velkých nebo 
   středních  stacionárních zdrojů  o emisních  limitech a dalších 
   požadavcích na jejich provozování podle § 5 odst. 4, 
j) zpřístupňuje  informace na  základě tohoto  zákona a zvláštních 
   právních předpisů, 
k) shromažďuje  a ověřuje  informace potřebné  pro posouzení vlivu 
   výstavby  zařízení i  jeho provozu  na kvalitu  ovzduší v jiném 
   státě  v případě,  že je  příslušným správním  úřadům předložen 
   záměr na výstavbu zařízení, a předá je ministerstvu, 
l) vydává povolení podle § 17 odst. 1  písm. b) až d) a § 17 odst. 
   2 písm. a)  až g) a  i) a eviduje  oznámení provozovatelů podle 
   § 54 odst. 9 do 31. 12. 2002; po tomto datu je dotčeným orgánem 
   státní  správy v  řízení o  vydání těchto  povolení. Ke každému 
   řízení  vydává své  vyjádření a  poskytuje odbornou  spolupráci 
   orgánům kraje při udělování těchto povolení, 
m) schvaluje regulační řády provozovatelů zvláště velkých, velkých 
   a středních stacionárních zdrojů pro účely regulace emisí podle 
   § 8, 
n) zajišťuje na  základě rozhodnutí ministerstva podle  § 39 odst. 
   1 a 3 odejmutí regulovaných látek a výrobků, které je obsahují, 
o) ukládá pokuty  za porušení povinností  vyplývající z ustanovení 
   hlavy třetí tohoto zákona. 
 
     (2) Inspekce kontroluje 
a) dodržování  povinností provozovateli  zvláště velkých,  velkých 
   a středních stacionárních zdrojů, 
b) dodržování emisních limitů a emisních stropů u zvláště velkých, 
   velkých a středních stacionárních zdrojů, a to včetně přípustné 
   tmavosti  kouře, pachového  čísla a  přípustné míry  obtěžování 
   obyvatelstva zápachem, 
c) plnění plánů snížení  emisí podle § 5 odst.  6 a plánů zavedení 
   zásad  správné  zemědělské  praxe  u  zdroje znečišťování podle 
   § 5 odst. 8, 
d) dodržování  varovných  a  regulačních  opatření vyhlášených pro 
   stacionární zdroje  podléhající regulaci podle  § 8 odst.  3 za 
   smogové  situace  a  dodržování  regulačních řádů stacionárních 
   zdrojů, 
e) vedení provozní evidence u zvláště velkých, velkých a středních 
   stacionárních zdrojů včetně stanoveného rozsahu údajů, 
f) správnost provádění autorizovaného měření emisí a imisí, 
g) činnost  autorizovaných  osob  podle  §  16  odst. 3; v případě 
   závažných  nedostatků navrhuje  ministerstvu zrušení  osvědčení 
   o autorizaci právnických a fyzických osob podle § 15 odst. 11, 
h) dodržování povinností uvedených v § 3 odst. 2 až 4, 
i) jak jsou  osobami, které zacházejí s  regulovanými látkami nebo 
   s výrobky,  které je  obsahují, dodržovány  povinnosti a zákazy 
   uvedené v ustanovení hlavy III, 
j) plnění povinností  při ochraně klimatického  systému Země podle 
   § 35.  
 
                              § 47 
                     Česká obchodní inspekce 
 
     Česká obchodní inspekce 
a) kontroluje   kvalitu   paliv   na   vnitřním   trhu  v  rozsahu 
   kvalitativních   ukazatelů   stanovených   prováděcím   právním 
   předpisem a technickými předpisy, 
b) kontroluje  prodej  regulovaných  látek  a  výrobků,  které  je 
   obsahují, podle hlavy III, 
c) za zjištěné nedostatky ukládá  pokuty podle zvláštního právního 
   předpisu.21) 
------------------------------------------------------------------ 
21) Zákon  č. 64/1986  Sb., o  České obchodní  inspekci, ve  znění 
    pozdějších předpisů.  
 
                              § 48 
                              Kraje 
 
     (1) Orgán kraje v přenesené působnosti 
a) rozhoduje  o vyměření  poplatku, odkladu  nebo prominutí  části 
   poplatku  za  znečišťování  ovzduší  zvláště  velkých a velkých 
   stacionárních zdrojů  podle § 19 odst.  4, § 21 odst.  1 a § 22 
   odst. 3 a 5, 
b) kontroluje  a  hodnotí  dodržování  imisních  limitů a emisních 
   stropů na základě údajů z informačního systému kvality ovzduší, 
c) provádí  dozor   na  úseku  ochrany   ovzduší  ve  své   územní 
   působnosti, 
d) ukládá plnění plánu snížení emisí nebo zásad správné zemědělské 
   praxe u stacionárního zdroje podle § 5 odst. 6 a 8, 
e) vypracovává krajský program snižování emisí podle § 6 odst. 5, 
f) vypracovává programy zlepšování kvality ovzduší podle § 7 odst. 
   6 v  oblastech s  jeho zhoršenou  kvalitou, které  se nacházejí 
   v jeho územní působnosti, 
g) podílí  se   na  tvorbě  národních   programů  snižování  emisí 
   jednotlivých znečišťujících látek, 
h) schvaluje návrhy opatření pro případy havárií u zvláště velkých 
   a velkých stacionárních zdrojů a návrhy na jejich změny, 
i) schvaluje  plány  snížení  emisí  u  stacionárního zdroje podle 
   § 5 odst. 7, 
j) vypracovává integrovaný program  zlepšení kvality ovzduší podle 
   7    odst. 8, 
k) může vypracovat  programy zlepšení kvality  ovzduší za podmínek 
   uvedených v § 7 odst. 10, 
l) schvaluje plány zásad správné  zemědělské praxe u stacionárního 
   zdroje podle § 5 odst. 9, 
m) stanovuje pro zvláště velké, velké a střední stacionární zdroje 
   znečišťující  látky nebo  jejich stanovené  skupiny, pro  které 
   budou uplatněny obecné emisní limity podle § 9 odst. 4, 
n) vyhlašuje regulační  opatření k omezení  emisí ze stacionárních 
   zdrojů, které  nepodléhají regulaci podle  § 8 odst.  3, a plní 
   úkoly podle  8 odst. 7;  kontroluje dodržování těchto  opatření 
   a za jejich porušení ukládá provozovatelům pokuty, 
o) zpřístupňuje  informace na  základě tohoto  zákona a zvláštních 
   právních předpisů, 
p) vypracovává krajský regulační řád podle § 8 odst. 5, 
r) ode  dne  1.  ledna  2003  vydává  povolení  uvedená  v  §  17, 
   s výjimkou  stanoviska podle  odstavce  1  písm. a)  a povolení 
   podle odstavce 2 písm. h), 
s) ukládá pokuty podle § 40, 
t) vede evidenci  oznámení pro zvláště  velké a velké  stacionární 
   zdroje podle  § 54 odst.  9 a údaje  z této evidence  poskytuje 
   ministerstvu od 1. ledna 2003, 
u) je  dotčeným   orgánem  státní  správy   v  územním,  stavebním 
   a kolaudačním řízení z hlediska ochrany ovzduší, 
v) stanovuje    v    pochybnostech    způsob    zjišťování   emisí 
   znečišťujících látek podle § 9 odst. 1. 
 
     (2) Kraj v samostatné působnosti 
a) zaujímá  stanoviska  k  návrhu  krajského  a  místního programu 
   snižování  emisí a  programu ke  zlepšení kvality  ovzduší (§ 6 
   a 7), 
b) se vyjadřuje  k záměrům, které  mohou výrazně ovlivnit  čistotu 
   ovzduší,   k  rozvojovým   koncepcím  a   k  programům  rozvoje 
   jednotlivých oborů a odvětví ve své územní působnosti.9) 
------------------------------------------------------------------ 
9) Zákon č. 244/1992 Sb.,  o posuzování vlivů rozvojových koncepcí 
   a programů na životní prostředí, ve znění pozdějších předpisů. 
   Zákon č. 100/2001 Sb., o  posuzování vlivů na životní prostředí 
   a o  změně některých  souvisejících zákonů  (zákon o posuzování 
   vlivů na životní prostředí).  
 
                              § 49 
                          Okresní úřady 
 
     Okresní úřad 
a) rozhoduje  o vyměření  poplatku, odkladu  nebo prominutí  části 
   poplatků  za znečišťování  ovzduší podle  § 19  odst. 5 a podle 
   § 21  odst. 5  a § 22  odst. 3  a 5  u středních  stacionárních 
   zdrojů, 
b) ověřuje   údaje   souhrnné   provozní   evidence   u  středních 
   stacionárních  zdrojů  a  předává  je  ministerstvu k zajištění 
   evidence o stacionárních zdrojích, 
c) ukládá pokuty podle § 40 odst. 5, 
d) vede  evidenci oznámení  pro střední  stacionární zdroje  podle 
   § 54 odst. 9 a údaje z této evidence poskytuje ministerstvu.  
 
                              § 50 
                              Obce 
 
     (1) Orgán obce v přenesené působnosti 
a) je dotčeným správním orgánem v územním, stavebním a kolaudačním 
   řízení z hlediska ochrany ovzduší, 
b) zpřístupňuje  informace   podle  tohoto  zákona   a  zvláštních 
   právních předpisů, 
c) rozhoduje o vyměření poplatků  za znečišťování ovzduší u malých 
   stacionárních zdrojů podle § 19 odst. 6, 
d) nařizuje  odstranění závad  u malých  spalovacích zdrojů  podle 
   § 12 odst. 1  písm. f), ukládá opatření k  nápravě těchto závad 
   podle §  38 odst. 1 a  ukládá pokuty za nesplnění  této uložené 
   povinnosti, 
e) vypracovává programy zlepšování kvality ovzduší podle § 7 odst. 
   6 v oblastech se zhoršenou kvalitou,  které se nacházejí v její 
   územní působnosti, 
f) může vypracovat  místní program snižování  emisí znečišťujících 
   látek podle § 6 odst. 5, 
g) vydává nařízení, jímž může na  svém území zakázat některé druhy 
   paliv  pro malé  spalovací zdroje  znečišťování; seznam  těchto 
   paliv je uveden v příloze č. 11 k tomuto zákonu, 
h) vydává  nařízení, jímž  může  na  svém území  stanovit podmínky 
   spalování suchých rostlinných materiálů podle  § 3 odst. 5 nebo 
   toto spalování zakázat; při  stanovení těchto podmínek přihlíží 
   zejména ke klimatickým podmínkám, stavu ovzduší ve svém územním 
   obvodu, vegetačnímu období a hustotě obytné zástavby, 
i) vyhlašuje regulační  opatření k omezení  emisí ze stacionárních 
   zdrojů,  které   nepodléhají  regulaci  podle  §   8  odst.  3, 
   a k  omezení provozu  mobilních zdrojů  znečišťování; pokud jde 
   o zvláště velké, velké a  střední stacionární zdroje, informuje 
   o porušení povinností inspekci, 
j) vede evidenci malých stacionárních  zdrojů, u nichž tento zákon 
   stanoví ohlašovací povinnost, a poskytuje údaje z této evidence 
   ministerstvu, 
k) vydává  nařízení, jímž  může  na  svém území  stanovit opatření 
   podle  §  3  odst.  10  ke  snižování  nebo předcházení výskytu 
   světelného znečištění ovzduší. 
 
     (2) Orgán obce v přenesené působnosti kontroluje 
a) dodržování povinností provozovateli malých stacionárních zdrojů 
   podle  §  12,  za   nedodržení  povinností  jim  ukládá  pokuty 
   a nápravná  opatření  a  rozhoduje  o  zastavení  nebo  omezení 
   provozu těchto zdrojů, 
b) dodržování   přípustné   tmavosti    kouře,   pachového   čísla 
   a přípustné  míry  obtěžování  zápachem  u provozovatelů malých 
   stacionárních zdrojů a za nedodržení povinností ukládá pokuty, 
c) účinnost  spalování,  měření  množství  a  rozsahu vypouštěných 
   látek u malých spalovacích zdrojů podle  § 12 odst. 1 písm. f); 
   touto  činností může  pověřit odborně  způsobilé právnické nebo 
   fyzické osoby podle zvláštního právního předpisu,10) 
d) dodržování  povinností podle  § 3  odst.  5  a 10  a za  jejich 
   porušení ukládá pokuty. 
------------------------------------------------------------------ 
10) Zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský 
    zákon), ve znění pozdějších předpisů.  
 
                              § 51 
                           Celní úřady 
 
     Celní úřady 
a) provádějí  kontrolu   dovozců  a  vývozců   regulovaných  látek 
   a výrobků, které  je obsahují, a  vybraných látek ovlivňujících 
   klimatický  systém Země  podle příloh  č. 5,  6 a  10 k  tomuto 
   zákonu, 
b) nepropustí dovážené  nebo vyvážené regulované  látky a výrobky, 
   které je obsahují, do  navrženého celního režimu, nebude-li jim 
   současně s celním  prohlášením předloženo povolení ministerstva 
   vydané  podle  tohoto  zákona  nebo  bude-li  povolené množství 
   překročeno;  přidělení  celně  schváleného  určení regulovaných 
   látek  nebo výrobků,  které je  obsahují, vyznačí  celní orgány 
   v povolení vydaném podle tohoto zákona, 
c) poskytují ministerstvu údaje z  celní evidence podle přílohy č. 
   9 k tomuto zákonu, které se týkají vývozů a dovozů regulovaných 
   látek a  výrobků, které je  obsahují, uvedených v  přílohách č. 
   4 a  6  k  tomuto  zákonu,  nových  látek a látek ovlivňujících 
   klimatický  systém  Země  uvedených  v  příloze  č. 10 k tomuto 
   zákonu;  obdobné údaje  poskytují  při  vývozu a  dovozu paliv, 
   výrobků, které obsahují těkavé  organické sloučeniny, a dalších 
   výrobků uvedených v prováděcím právním předpisu.  
 
                              § 52 
                  Oprávnění kontrolních orgánů 
 
     (1) Pověření zaměstnanci každého  orgánu ochrany ovzduší jsou 
oprávněni při výkonu své činnosti 
a) v nezbytně nutném rozsahu vstupovat,  popřípadě vjíždět na cizí 
   pozemky   nebo  vstupovat   do  cizích   staveb  užívaných  pro 
   podnikatelskou   činnost  nebo   provozování  jiné  hospodářské 
   činnosti  a vykonávat  tam povinnosti  stanovené tímto zákonem, 
   pokud k  tomu není třeba  povolení podle zvláštních  zákonů; za 
   škodu  při výkonu  tohoto oprávnění  způsobenou odpovídá  stát, 
   který se této odpovědnosti nemůže zprostit, 
b) požadovat  potřebné   doklady,  údaje  a   písemná  nebo  ústní 
   vysvětlení týkající se předmětu kontroly, 
c) v případě podezření  na porušení tohoto  zákona odebírat vzorky 
   za účelem  zjištění totožnosti regulovaných látek  a na náklady 
   kontrolovaných osob provádět nebo zajišťovat jejich rozbory, 
d) zadržet regulované  látky nebo výrobky,  které je obsahují,  na 
   náklady  právnické  nebo  fyzické  osoby  oprávněné k podnikání 
   v případě zjištění zakázaných regulovaných látek, 
e) zadržet  výrobky  v  případě  podezření  na přítomnost zakázané 
   regulované látky  může inspekce, a  to až do  zjištění výsledku 
   provedeného rozboru;  náklady s tím  spojené hradí kontrolovaná 
   osoba,  jestliže  se  zjistí,  že  zadržené výrobky regulovanou 
   látku obsahují; o zadržení výrobků, prováděném šetření a jejich 
   případném vydání sepíše inspektor protokol. 
 
     (2)   Proti   uloženému   rozhodnutí   inspekce  o  zajištění 
regulovaných  látek  nebo  výrobků,  které  je  obsahují  a  které 
neodpovídají  požadavkům  na  kvalitu  nebo  složení  podle tohoto 
zákona, může kontrolovaná osoba podat  do 3 pracovních dnů ode dne 
seznámení s uloženým opatřením námitky pracovišti inspekce, kterým 
bylo  opatření uloženo.  Námitky nemají  odkladný účinek.  Ředitel 
inspekce  rozhodne  o  námitkách   bez  zbytečného  odkladu.  Jeho 
rozhodnutí je  konečné. Písemné rozhodnutí  se doručí kontrolované 
osobě. 
 
     (3)  Zajištění  regulovaných  látek  nebo  výrobků,  které je 
obsahují,  podle  odstavce  2  trvá  do  doby, než bude pravomocně 
rozhodnuto o  jejich propadnutí státu  nebo o dočasném  zajištění, 
dokud  nebude  prokázáno  porušení  povinnosti  podle  hlavy  III. 
O vrácení  regulovaných  látek  nebo  výrobků,  které je obsahují, 
sepíše inspektor protokol. 
 
     (4)  Inspektoři  nebo  pověření  zaměstnanci  orgánů  ochrany 
ovzduší jsou povinni 
a) při kontrolní činnosti se prokázat služebním průkazem, 
b) zachovávat mlčenlivost o skutečnostech,  o kterých se dozvěděli 
   v souvislosti s výkonem své činnosti, 
c) při vstupu do cizích objektů informovat provozovatele.  
 
                           HLAVA VIII 
           SPOLEČNÁ, PŘECHODNÁ A ZRUŠOVACÍ USTANOVENÍ 
 
                              § 53 
                       Společná ustanovení 
 
     (1) Na  rozhodování podle tohoto  zákona se vztahuje  správní 
řád,22) s výjimkou  rozhodování podle § 5 odst. 7  a 10, § 6 odst. 
6, § 7 odst. 7, § 8 a § 17 odst. 1 písm. a). 
 
     (2)  Orgán ochrany  ovzduší, který  povolení nebo  rozhodnutí 
podle tohoto zákona vydal, může  na návrh nebo z vlastního podnětu 
jím vydané povolení nebo rozhodnutí změnit nebo zrušit, 
a) vyžaduje-li  to  veřejný  zájem  na  ochraně  zdraví  lidí před 
   působením  nepříznivých účinků  znečišťujících látek  na lidské 
   zdraví, nebo 
b) dojde-li ke změně podmínek  rozhodných pro vydání povolení nebo 
   rozhodnutí, nebo 
c) dojde-li při  výkonu povolení nebo rozhodnutí  k závažnému nebo 
   opakovanému porušení povinností stanovených tímto zákonem, nebo 
d) nevyužívá-li  oprávněný vydaného  povolení nebo  rozhodnutí bez 
   zvláštního důvodu po dobu delší 2 let. 
 
     (3)  Ustanovení  tohoto  zákona  a  jeho prováděcích právních 
předpisů  stanovujících  technické   požadavky  a  další  podmínky 
vztahující se na výrobky podle zvláštního právního předpisu4) jsou 
technickými předpisy podle tohoto zvláštního právního předpisu.4) 
 
     (4) Od  1. ledna 2003 budou  správní činnosti uvedené v  § 49 
vykonávat obecní úřady obcí s rozšířenou přenesenou působností. 
 
     (5) Veškerá opatření k  nápravě, zákazy provozu nebo činnosti 
a další  rozhodnutí uložená  podle §  38 nebo  § 39 provozovatelům 
stacionárních   zdrojů  nebo   právnickým  nebo   fyzickým  osobám 
přecházejí na jejich právní nástupce. 
------------------------------------------------------------------ 
 4) Zákon č. 22/1997 Sb., o technických požadavcích na výrobky, ve 
    znění pozdějších předpisů. 
22) Zákon  č. 71/1967  Sb., o  správním řízení  (správní řád),  ve 
    znění pozdějších předpisů.  
 
                              § 54 
                      Přechodná ustanovení 
 
     (1) Správní  řízení na úseku  ochrany ovzduší zahájená  přede 
dnem  nabytí účinnosti  tohoto zákona  se dokončí  a sankce  uloží 
podle   dosavadních  předpisů.   Podle  dosavadních   předpisů  se 
postupuje i v  případech, kdy došlo k porušení  zákona v době před 
nabytím účinnosti tohoto zákona. 
 
     (2) Oprávnění  k autorizovanému měření  emisí a imisí  vydaná 
podle  právních  předpisů  platných  do  účinnosti  tohoto  zákona 
pozbývají platnosti dnem 31. prosince 2003. 
 
     (3) Ministerstvo předloží vládě  ke schválení národní program 
snižování emisí podle § 6 odst. 3 do 30. června 2003. 
 
     (4)  Orgány krajů  a orgány  obcí vypracují  nejpozději do 1. 
ledna 2003 programy ke zlepšování  kvality ovzduší podle § 7 odst. 
6 a programy snížení emisí podle § 6 odst. 5. 
 
     (5) Při stanovení výše poplatku za znečišťování ovzduší podle 
§ 19 na rok 2002 se postupuje podle dosavadních právních předpisů. 
Poplatkovou     evidenci    předá     inspekce    orgánům    krajů 
v inventarizovaném stavu nejpozději do 30. června 2002. 
 
     (6)  Provozovatelé  zvláště  velkých  spalovacích  zdrojů, na 
které bylo vydáno stavební povolení  u prvního objektu zdroje nebo 
jiné  obdobné  rozhodnutí  (například  povolení  ke  změně  stavby 
u zdroje) 1.  ledna 2003 nebo  později, jsou povinni  plnit emisní 
limity a  další podmínky stanovené  v prováděcím právním  předpisu 
pro tyto  zdroje od účinnosti tohoto  zákona. To platí i  pro nové 
části zdroje  o jmenovitém tepelném příkonu  50 MW a více,  na něž 
bylo vydáno stavební  povolení a byly uvedeny do  provozu 1. ledna 
2003  nebo později  u  spalovacích  zdrojů uvedených  v odstavcích 
7 a  8,   kterým  budou  emisní  limity   stanoveny  jako  hodnoty 
odpovídající celkovému jmenovitému příkonu zdroje. 
 
     (7)  Provozovatelé  zvláště  velkých  spalovacích  zdrojů, na 
které bylo vydáno stavební povolení  u prvního objektu zdroje nebo 
jiné  obdobné  rozhodnutí  (například  povolení  ke  změně  stavby 
u zdroje) do 1. července 1987, plní emisní limity a další podmínky 
platné u  zdroje před dnem účinnosti  tohoto zákona. Provozovatelé 
jsou  povinni do  30. června  2004 předložit  plán snižování emisí 
u stacionárního zdroje  s cílem splnit emisní  strop a další úkoly 
vyplývající z národního programu snižování emisí pro zvláště velké 
spalovací  zdroje  podle   prováděcího  právního  předpisu,  pokud 
závazně  nevyhlásí  plán  útlumu  provozování  spalovacího  zdroje 
formou  písemného  závazku   statutárního  zástupce  provozovatele 
předaného  ministerstvu  nejpozději  do  30.  června 2004. Písemný 
závazek a plán útlumu musí dokladovat, že zdroj bude provozován po 
1. lednu 2008 do 31. prosince  2015, nejvýše však po celkovou dobu 
20  000 hodin.  Emisní strop  bude pro  zdroje stanoven na základě 
skutečných  ročních  emisí   tuhých  znečišťujících  látek,  oxidu 
siřičitého  a oxidů  dusíku za  5 let  provozování zdroje  do roku 
2000  včetně,  a  to  přepočtem  ze  skutečně  dosahovaných hodnot 
koncentrací jmenovaných  znečišťujících látek v  odpadním plynu na 
hodnoty  emisních  limitů  stanovené  prováděcím právním předpisem 
zdrojům podle § 54 odst. 8 od 1. ledna 2003. 
 
     (8)  Provozovatelé  zvláště  velkých  spalovacích  zdrojů, na 
které bylo vydáno stavební povolení  u prvního objektu zdroje nebo 
jiné  obdobné  rozhodnutí  (například  povolení  ke  změně  stavby 
u zdroje s  výjimkou výstavby odsiřovacího  zařízení zajišťujícího 
stupeň  odsíření  stanovený  prováděcím  právním  předpisem) od 1. 
července  1987 do  31. prosince  2002, jsou  povinni plnit  emisní 
limity  a další  podmínky pro  tyto zdroje  stanovené v prováděcím 
právním předpisu  nejpozději od 1.  ledna 2003. Do  uvedeného data 
plní provozovatel  emisní limity platné u  spalovacího zdroje před 
dnem  účinnosti tohoto  zákona. To  platí i  pro nové části zdroje 
o jmenovitém tepelném příkonu  50 MW a více, na  které bylo vydáno 
stavební povolení a  které byly uvedeny do provozu  v období od 1. 
července 1987 do 31. prosince  2002 u spalovacích zdrojů uvedených 
v odstavci 7,  kterým budou emisní  limity stanoveny jako  hodnoty 
odpovídající celkovému jmenovitému příkonu zdroje. 
 
     (9)  Provozovatelé stacionárních  zdrojů vypouštějících emise 
těkavých  organických   látek,  které  stanoví   prováděcí  právní 
předpis, jsou povinni 
a) u stacionárních  zdrojů,   na  které  bylo   vydáno  kolaudační 
   rozhodnutí nebo  jiné obdobné povolení  k provozu před  dnem 1. 
   dubna 2002 nebo na které se vztahuje odstavec 1 a budou uvedeny 
   do  provozu  nejpozději  1.  dubna  2003,  plnit  emisní limity 
   a další podmínky provozování těchto zdrojů stanovené prováděcím 
   právním předpisem  nejpozději od 31.  října 2007 a  ve lhůtě do 
   3 měsíců ode  dne nabytí účinnosti  tohoto zákona nebo  od data 
   uvedení do  provozu oznámit zdroj u  příslušného orgánu ochrany 
   ovzduší. Zařízení  vybudovaná u těchto zdrojů  na základě plánu 
   snižování emisí těkavých organických látek musí splňovat emisní 
   limity  a další  podmínky provozování  nejpozději od  31. října 
   2007. Do  tohoto data jsou  povinni plnit emisní  limity platné 
   u zdroje do data účinnosti tohoto  zákona a další podmínky jeho 
   provozování uvedené v prováděcím právním předpisu, 
b) u stacionárních  zdrojů,   na  které  bylo   vydáno  kolaudační 
   rozhodnutí  nebo jiné  obdobné povolení  k provozu  po 1. dubnu 
   2003 nebo  na které se vztahuje  odstavec 1 a budou  uvedeny do 
   provozu  po datu  1. dubna  2003, plnit  emisní limity  a další 
   podmínky  provozování  těchto  zdrojů  včetně  oznámení provozu 
   zdroje příslušnému orgánu ochrany ovzduší  ve lhůtě do 3 měsíců 
   od data  uvedení zdroje do provozu.  Tato povinnost se vztahuje 
   i na nové  části stacionárních zdrojů podle  písmena a) uvedené 
   do provozu po 1. dubnu 2003. 
 
     (10)   Provozovatelé   všech   spaloven   odpadů   a  dalších 
stacionárních zdrojů provozujících spoluspalování paliva s odpadem 
jsou  povinni plnit  emisní  limity  a další  podmínky provozování 
stacionárních zdrojů  stanovené prováděcím právním  předpisem a ve 
lhůtách v  něm stanovených podle  druhu znečišťujících látek  nebo 
jejich stanovených  skupin. Provozovatelé jsou  povinni vypracovat 
a plnit  orgánem ochrany  ovzduší schválený  plán snižování emisí, 
pokud nejsou u zdroje schopni plnit emisní limity a další podmínky 
stanovené v  prováděcím právním předpisu,  nejpozději do 1.  ledna 
2003.  Těchto emisních  limitů jsou  povinni dosáhnout  na základě 
plánu   snižování   emisí   nejpozději   do   28.  prosince  2004. 
Provozovatelé všech spaloven odpadů a dalších stacionárních zdrojů 
na spoluspalování paliva s odpadem, pro které bude vydáno stavební 
povolení  po  28.  prosinci  2002  a  kolaudační rozhodnutí po 28. 
prosinci 2004,  jsou povinni plnit emisní  limity a další podmínky 
provozování  stacionárních  zdrojů  stanovené  prováděcím  právním 
předpisem ode dne uvedení do provozu. 
 
     (11)  Spalování   odpadních  olejů  ve   středních  a  malých 
stacionárních zdrojích  jsou jejich provozovatelé  povinni ukončit 
nejpozději do 2 let od účinnosti tohoto zákona. 
 
     (12) Provozovatelé stacionárních zdrojů, na které se vztahuje 
ustanovení § 18 odst. 1,  jsou povinni požádat inspekci o povolení 
podle  § 17  odst. 2  písm. c)  nejpozději do  2 let  od účinnosti 
tohoto zákona. 
 
     (13)  Stacionární  zdroje  provozované  do  účinnosti  tohoto 
zákona se považují  za zařazené do kategorií zdrojů  ve smyslu § 4 
odst. 10, pokud tento zákon nemění jejich zařazení. 
 
     (14) Provozovatelé spaloven  odpadu, zařízení schválených pro 
spoluspalování  odpadu  a  zvláště  velkých  spalovacích zdrojů si 
opatří  autorizaci  podle  §  15  odst.  1  písm. c) nejpozději do 
31. 12. 2003.  
 
                              § 55 
         Zmocnění k vydání prováděcích právních předpisů 
 
     (1) Vláda vydá  nařízení k provedení § 3 odst.  12, § 4 odst. 
12, § 5 odst. 12, § 6 odst. 9 a § 7 odst. 11. 
 
     (2)   Vláda   může   nařízením   stanovit   podmínky  ochrany 
klimatického  systému Země  k provedení   § 35  odst. 3,  pokud to 
vyplyne z  mezinárodní smlouvy, kterou je  Česká republika vázána, 
o opatřeních ke zmírnění změn klimatu Země. 
 
     (3)   Ministerstvo   životního    prostředí   vydá   vyhlášku 
k provedení § 3 odst.  11, § 4 odst. 12,  § 5 odst. 12, §  6 odst. 
9, § 8  odst. 12, § 9 odst. 10,  § 10 odst. 2, § 12  odst. 5, § 13 
odst. 8, §  15 odst. 14, § 17  odst. 10, § 18 odst.  3, § 23 odst. 
8, § 24 odst. 7,  § 25 odst. 7, § 27 odst. 2, §  29 odst. 12, § 30 
odst. 4, § 33 odst. 5, § 35 odst. 3 a § 36 odst. 5.  
 
                              § 56 
                      Zrušovací ustanovení 
 
     Zrušují se: 
1. Zákon č.  309/1991 Sb., o  ochraně ovzduší před  znečišťujícími 
   látkami (zákon o ovzduší). 
2. Zákon  č.  389/1991  Sb.,   o  státní  správě  ochrany  ovzduší 
   a poplatcích za  jeho znečišťování, s  výjimkou § 6,  § 7 odst. 
   1 a 2,  § 8 a  přílohy k  zákonu,  které se zrušují  k 1. lednu 
   2003. 
3. Zákon  č. 218/1992  Sb., kterým   se mění  a doplňuje  zákon č. 
   309/1991  Sb., o  ochraně ovzduší  před znečišťujícími  látkami 
   (zákon o ovzduší). 
4. Zákon  č. 158/1994  Sb., kterým   se mění  a doplňuje  zákon č. 
   309/1991  Sb., o  ochraně ovzduší  před znečišťujícími  látkami 
   (zákon o ovzduší), ve znění zákona  č. 218/1992 Sb., a zákon č. 
   389/1991 Sb.,  o státní správě ochrany  ovzduší a poplatcích za 
   jeho znečišťování, ve znění zákona  č. 211/1993 Sb., s výjimkou 
   čl. II  bodů 7, 8,  9, 10, 11,  12, 15, 16,  17 a 18,  které se 
   zrušují k 1. lednu 2003. 
5. Zákon č. 86/1995 Sb., o ochraně ozonové vrstvy Země.  
 
                           ČÁST DRUHÁ 
          Změna zákona č. 455/1991 Sb., o živnostenském 
  podnikání (živnostenský zákon), ve znění pozdějších předpisů 
 
                              § 57 
 
     Zákon   č.   455/1991    Sb.,   o   živnostenském   podnikání 
(živnostenský zákon),  ve znění zákona č.  231/1992 Sb., zákona č. 
591/1992  Sb., zákona  č. 600/1992  Sb., zákona  č. 273/1993  Sb., 
zákona č. 303/1993  Sb., zákona č. 38/1994 Sb.,  zákona č. 42/1994 
Sb.,  zákona č.  136/1994 Sb.,  zákona č.  200/1994 Sb., zákona č. 
237/1995  Sb.,  zákona  č.  286/1995  Sb.,  zákona č. 94/1996 Sb., 
zákona č. 95/1996  Sb., zákona č. 147/1996 Sb.,  zákona č. 19/1997 
Sb.,  zákona č.  49/1997 Sb.,   zákona č.  61/1997 Sb.,  zákona č. 
79/1997  Sb.,  zákona  č.  217/1997  Sb.,  zákona č. 280/1997 Sb., 
zákona č. 15/1998  Sb., zákona č. 83/1998 Sb.,  zákona č. 157/1998 
Sb.,  zákona č.  167/1998 Sb.,  zákona č.  159/1999 Sb., zákona č. 
356/1999  Sb., zákona  č. 358/1999  Sb., zákona  č. 360/1999  Sb., 
zákona č. 363/1999  Sb., zákona č. 27/2000 Sb.,  zákona č. 29/2000 
Sb.,  zákona č.  121/2000 Sb.,  zákona č.  122/2000 Sb., zákona č. 
123/2000  Sb., zákona  č. 124/2000  Sb., zákona  č. 149/2000  Sb., 
zákona  č.  151/2000  Sb.,  zákona  č.  158/2000  Sb.,  zákona  č. 
247/2000  Sb., zákona  č. 249/2000  Sb., zákona  č. 258/2000  Sb., 
zákona  č.  309/2000  Sb.,  zákona  č.  362/2000  Sb.,  zákona  č. 
409/2000  Sb., zákona  č. 458/2000  Sb., zákona  č. 100/2001  Sb., 
zákona  č.  120/2001  Sb.,  zákona  č.  164/2001  Sb.,  zákona  č. 
256/2001  Sb., zákona  č. 274/2001  Sb., zákona  č. 477/2001  Sb., 
zákona č. 478/2001 Sb. a zákona č. 501/2001 Sb., se mění takto: 
 
     1. V  příloze č. 2  VÁZANÉ ŽIVNOSTI skupině  214: Ostatní, se 
text  ve  sloupci  1  "Měření  emisí  a  imisí, kromě měření emisí 
motorových vozidel" a text ve sloupci 2 "Oprávnění podle § 3 odst. 
2 písm.  i) zákona  ČNR č.  389/1991 Sb.,  o státní správě ochrany 
ovzduší  a poplatcích  za jeho  znečišťování, ve  znění pozdějších 
předpisů" zrušují. 
 
     2. V  příloze č. 2  VÁZANÉ ŽIVNOSTI skupině  214: Ostatní, se 
doplňuje  do sloupce  1  text  "Měření znečišťujících  a pachových 
látek, zpracování rozptylových studií", do sloupce 2 text 
"a) vysokoškolské   vzdělání   získané    studiem   v   příslušném 
    akreditovaném studijním programu nebo 
b) ukončené střední nebo vyšší  odborné vzdělání příslušného oboru 
   a 3  roky odborná  praxe vykonaná  v posledních  10 letech před 
   podáním žádosti", 
do  sloupce 3  text "osvědčení  o autorizaci  vydané Ministerstvem 
životního  prostředí", do  sloupce 4  text "Ministerstvo životního 
prostředí"  a do  sloupce 5  text  "§  15 zákona  č. 86/2002  Sb., 
o ochraně  ovzduší  a  o  změně  některých  dalších  zákonů (zákon 
o ochraně ovzduší)". 
 
     3. V  příloze č. 2  VÁZANÉ ŽIVNOSTI skupině  214: Ostatní, se 
doplňuje  do sloupce  1 text  "Provoz spaloven  odpadu a  zařízení 
schválených pro spoluspalování odpadu", do sloupce 2 text 
"a) vysokoškolské   vzdělání   získané    studiem   v   příslušném 
    akreditovaném studijním programu nebo 
b) ukončené střední nebo vyšší  odborné vzdělání příslušného oboru 
   a 3  roky odborná  praxe vykonaná  v posledních  10 letech před 
   podáním žádosti", 
do  sloupce 3  text "osvědčení  o autorizaci  vydané Ministerstvem 
životního  prostředí", do  sloupce 4  text "Ministerstvo životního 
prostředí"  a do  sloupce 5  text  "§  15 zákona  č. 86/2002  Sb., 
o ochraně  ovzduší  a  o  změně  některých  dalších  zákonů (zákon 
o ochraně ovzduší)". 
 
     4. V  příloze č. 2  VÁZANÉ ŽIVNOSTI skupině  214: Ostatní, se 
doplňuje do  sloupce 1 text "Měření  účinnosti spalovacího zdroje, 
měření  množství vypouštěných  látek a  kontrola stavu spalinových 
cest", do  sloupce 2 text  "vyučení v tříletém  učebním oboru a  3 
roky  praxe  v  oboru  kominictví",  do  sloupce 3 text "osvědčení 
o autorizaci vydané Ministerstvem životního prostředí", do sloupce 
4 text  "Ministerstvo životního  prostředí"  a  do sloupce  5 text 
"§ 12 odst.  1 písm. f) zákona  č. 86/2002 Sb., o  ochraně ovzduší 
a o změně některých dalších zákonů (zákon o ochraně ovzduší)".  
 
                           ČÁST TŘETÍ 
        Změna zákona č. 71/2000 Sb., kterým se mění zákon 
      č. 22/1997 Sb., o technických požadavcích na výrobky 
  a o změně a doplnění některých zákonů, a některé další zákony 
 
                              § 58 
 
     V zákoně č. 71/2000 Sb., kterým se mění zákon č. 22/1997 Sb., 
o technických  požadavcích  na  výrobky   a  o  změně  a  doplnění 
některých zákonů, a  některé další zákony, se části  šestá a sedmá 
zrušují.  
 
                           ČÁST ČTVRTÁ 
         Změna zákona č. 132/2000 Sb., o změně a zrušení 
      některých zákonů souvisejících se zákonem o krajích, 
     zákonem o obcích, zákonem o okresních úřadech a zákonem 
                      o hlavním městě Praze 
 
                              § 59 
 
     V zákoně č. 132/2000 Sb.,  o změně a zrušení některých zákonů 
souvisejících  se zákonem  o  krajích,  zákonem o  obcích, zákonem 
o okresních  úřadech  a  zákonem  o  hlavním  městě Praze, se část 
padesátá zrušuje.  
 
                            ČÁST PÁTÁ 
        Změna zákona č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného 
        zdraví a o změně některých souvisejících zákonů, 
                  ve znění pozdějších předpisů 
 
                              § 60 
 
     Zákon č. 258/2000  Sb., o ochraně veřejného zdraví  a o změně 
některých souvisejících  zákonů, ve znění zákona  č. 254/2001 Sb., 
zákona č. 274/2001 Sb. a zákona č. 13/2002 Sb., se mění takto: 
 
     1.  V §  37 odst.  1 se  na konci  věty druhé tečka nahrazuje 
středníkem a doplňují se slova, která včetně poznámky pod čarou č. 
33b) zní: "hodnocení rizika  a minimální ochranná opatření stanoví 
zvláštní právní předpisy.33b) 
------------------------------------------------------------------ 
33b) Zákon  č. 65/1965  Sb.,  zákoník  práce, ve  znění pozdějších 
     předpisů. 
     Nařízení vlády  č. 178/2001 Sb.,  kterým se stanoví  podmínky 
     ochrany zdraví zaměstnanců při práci. 
     Nařízení  vlády  č.  502/2000  Sb.,  o  ochraně  zdraví  před 
     nepříznivými účinky hluku a vibrací. 
     Nařízení  vlády  č.  480/2000  Sb.,  o  ochraně  zdraví  před 
     neionizujícím zářením.". 
 
     2. V § 37 odstavec 3 včetně poznámky pod čarou č. 34) zní: 
     "(3) Zaměstnavatel  v návrhu na  zařazení prací do  kategorií 
uvede kategorii,  do které navrhuje práci  zařadit, údaje rozhodné 
pro  hodnocení   rizik  podle  zvláštních   právních  předpisů33b) 
a prováděcího    právního     předpisu,34)    počty    zaměstnanců 
v jednotlivých  kategoriích a  opatření přijatá  k ochraně  jejich 
zdraví. 
------------------------------------------------------------------ 
34) Vyhláška  č.  89/2001  Sb.,  kterou  se  stanoví  podmínky pro 
    zařazování  prací  do  kategorií,  limitní  hodnoty  ukazatelů 
    biologických  expozičních  testů  a  náležitosti hlášení prací 
    s azbestem a biologickými činiteli.". 
 
Poznámka pod čarou č. 35) se zrušuje. 
 
     3. V §  37 odst. 4 větě druhé  se slova "měření souvisejících 
faktorů  pracovních  podmínek"  nahrazují  slovy "hodnocení rizik. 
O změně  zařazení  práce  do  kategorie  rozhodne  příslušný orgán 
ochrany veřejného zdraví". 
 
     4. V § 38 se za slova "podle § 37 odst. 3 a 4" vkládají slova 
"potřebná k hodnocení rizik". 
 
     5. V §  105 odst. 4 se slova "1.  ledna 2002" nahrazují slovy 
"1. ledna 2003". 
 
     6. V §  106 odst. 1 větě první část  textu za středníkem zní: 
"do kategorie druhé a třetí nejpozději do 1. ledna 2003.". 
 
     7.  V  §  106  odst.  1  věta  poslední zní: "Výsledky měření 
koncentrací  a  intenzit  faktorů  pracovních  podmínek a výsledky 
zjištění druhu a typu biologického činitele musejí odpovídat stavu 
pracovních podmínek v době podání návrhu podle § 37 odst. 3.". 
 
     8. Část sedmnáctá se zrušuje.  
 
                           ČÁST ŠESTÁ 
                            ÚČINNOST 
 
                              § 61 
 
     Tento zákon nabývá účinnosti dnem  1. června 2002, s výjimkou 
ustanovení §  19, 21, 22  a 37, která  nabývají účinnosti dnem  1. 
ledna 2003. 
 
                           Klaus v. r. 
                           Havel v. r. 
                           Zeman v. r.  

 
                              Příl.1 
 
     Stanovení roční výše poplatku za vnášení znečišťujících 
      látek, do ovzduší pro zvláště velké, velké, střední a 
                     malé stacionární zdroje 
 
A. Znečišťující   látky  vnášené   do  ovzduší,   které  podléhají 
   zpoplatnění 
 
Hlavní zpoplatněné znečišťující látky: 
 
Tuhé znečišťující látky, 
 
Anorganické kyslíkaté sloučeniny síry vyjádřené jako oxid siřičitý 
(dále jen "oxid siřičitý"), 
 
Anorganické  kyslíkaté  sloučeniny   dusíku  vyjádřené  jako  oxid 
dusičitý (dále jen "oxidy dusíku"), 
 
Těkavé  organické   látky  -  vyjma   zvláště  vyjmenovaných  mezi 
ostatními zpoplatněnými znečišťujícími látkami ve třídách I - II, 
 
Těžké  kovy  a  jejich  sloučeniny  vyjádřené  jako  kov (dále jen 
"těžké kovy");  těžkými kovy se  rozumí kovy, případně  metaloidy, 
které  jsou stabilní  a jejich  specifická hmotnost  je větší  než 
4 500 kg/m3, 
 
Oxid uhelnatý, 
 
Amoniak a soli amonné vyjádřené jako amoniak (amoniak), 
 
Polycyklické aromatické uhlovodíky, 
 
Methan. 
 
Ostatní zpoplatněné znečišťující látky: 
a) I. třída: 
   Azbest, 
   Benzen, 
   Berylium a jeho sloučeniny vyjádřené jako Be. 
 
b) II. třída: 
   Fluor a jeho organické sloučeniny vyjádřené jako Fx), 
   Chlor a jeho organické sloučeniny vyjádřené jako Clx), 
   Brom a jeho anorganické sloučeniny vyjádřené jako Brx), 
   Fluor a jeho anorganické sloučeniny vyjádřené jako Fx), 
   Chlor a jeho anorganické sloučeniny vyjádřené jako Clx), 
   Brom a jeho anorganické sloučeniny vyjádřené jako Brx), 
   Sulfan, 
   Sirouhlík. 
 
B. Sazby  poplatků  pro  zvláště  velké,  velké,  střední  a  malé 
   stacionární zdroje 
 
I. Sazby  poplatků  za   znečišťující  látky  produkované  zvláště 
   velkými, velkými a středními  stacionárními zdroji se stanovují 
   takto: 
 
1. Hlavní zpoplatněné znečišťující látky 
+---------------------------------------+------------+ 
|Znečišťující látka                     |Sazba (Kč/t)| 
+---------------------------------------+------------+ 
|Tuhé znečišťující látky                |   3 000    | 
+---------------------------------------+------------+ 
|Oxid siřičitý                          |   1 000    | 
+---------------------------------------+------------+ 
|Oxidy dusíku                           |     800    | 
+---------------------------------------+------------+ 
|Těkavé organické látky                 |   2 000    | 
+---------------------------------------+------------+ 
|Těžké kovy a jejich sloučeniny         |  20 000    | 
+---------------------------------------+------------+ 
|Oxid uhelnatý                          |     600    | 
+---------------------------------------+------------+ 
|Amoniak                                |   1 000    | 
+---------------------------------------+------------+ 
|Methan                                 |   1 000    | 
+---------------------------------------+------------+ 
|Polycyklické aromatické uhlovodíky     |  20 000    | 
+---------------------------------------+------------+ 
 
2. Ostatní zpoplatněné znečišťující látky 
+---------------------------------------+------------+ 
|Znečišťující látka                     |Sazba (Kč/t)| 
+---------------------------------------+------------+ 
|Třída I                                |  20 000    | 
+---------------------------------------+------------+ 
|Třída II                               |  10 000    | 
+---------------------------------------+------------+ 
 
3. U hořících nebo zapařených částí uhelných  dolů a lomů je sazba 
   poplatku 200 Kč  za m2 hořící plochy nebo  zapařeného objemu, u 
   hořících skládek  a výsypek je  sazba poplatku 2  000 Kč za  m2 
   hořící plochy. 
 
4. Emise  amoniaku  vznikající  jako  vedlejší  produkt chemických 
   reakcí  probíhajících v  zařízení pro  odstraňování emisí oxidů 
   dusíku se nezpoplatňují. 
 
5. Emise  amoniaku a methanu vznikající  jako vedlejší produkt při 
   zemědělské výrobě se nezpoplatňují. 
 
II. Sazby poplatků za malé spalovací zdroje se stanovují takto: 
+---------------------------------+-----------------------------------------+ 
|Palivo                           |         Rozmezí sazeb (Kč/rok)          | 
+---------------------------------+-----------------------+-----------------+ 
|Jmenovitý tepelný výkon          |nad 50 do 100 kW včetně|nad 100 do 200 kW| 
+---------------------------------+-----------------------+-----------------+ 
|Topné oleje s obsahem síry       |     1 000 - 1 500     |  1 500 - 2 000  | 
|od 0,1 do 0,2 %                  |                       |                 | 
+---------------------------------+-----------------------+-----------------+ 
|Topné oleje s obsahem síry       |                       |                 | 
|do 1 %                           |     1 500 - 2 500     |  2 500 - 3 000  | 
+---------------------------------+-----------------------+-----------------+ 
|Jiná kapalná paliva a látky,     |                       |                 | 
|pokud tento zákon jejich         |     6 000 - 8 000     |  8 000 - 12 000 | 
|spalování nezakazuje             |                       |                 | 
+---------------------------------+-----------------------+-----------------+ 
|Černé uhlí                       |     1 500 - 2 000     |  2 000 - 3 000  | 
+---------------------------------+-----------------------+-----------------+ 
|Hnědé uhlí tříděné, palivo       |                       |                 | 
|z hnědého uhlí                   |     2 500 - 4 000     |  4 000 - 5 000  | 
+---------------------------------+-----------------------+-----------------+ 
|Hnědé uhlí energetické, lignit   |     4 000 - 6 000     |  6 000 - 10 000 | 
+---------------------------------+-----------------------+-----------------+ 
|Uhelné kaly, proplástky          |    10 000 - 20 000    | 20 000 - 40 000 | 
+---------------------------------+-----------------------+-----------------+ 
 
Další podmínky zpoplatňování malých spalovacích zdrojů: 
U malých  spalovacích  zdrojů  do  50  kW  včetně  nebo  u  zdrojů 
používajících jako paliva koks, dřevo,  zemní plyn nebo topný olej 
s obsahem síry do 0,1 % není sazba poplatku stanovena. 
 
III. Sazby poplatků za malé ostatní zdroje 
+---------------------------------------------+-------------+ 
|Typ zdroje znečišťování                      |Rozmezí sazeb| 
|                                             |(Kč/rok)     | 
+---------------------------------------------+-------------+ 
|Provozy se spotřebou těkavých                |             | 
|organických látek (např. rozpouštědel)       |500 - 2 000  | 
|do 5 kg za den při provozování po dobu       |             | 
|alespoň 10 pracovních dnů v měsíci           |             | 
+---------------------------------------------+-------------+ 
|Zdroje emisí tuhých znečišťujících látek     |500 - 5 000  | 
+---------------------------------------------+-------------+ 
 
Způsob výpočtu poplatků 
1. Poplatek   za  jednotlivou   zpoplatněnou  znečišťující   látku 
   produkovanou samostatným  zvláště velkým, velkým  nebo středním 
   zdrojem  se  stanoví  součinem  zjištěného  množství  vypuštěné 
   znečišťující  látky  podle  skutečnosti  minulého  poplatkového 
   období a výše sazby podle části B této přílohy. 
2. U nově  provozovaných zdrojů  se  výše  poplatku v  prvním roce 
   provozu stanoví podle jeho projektované kapacity. 
3. Součet  poplatků za  jednotlivé zpoplatněné  znečišťující látky 
   tvoří poplatek za samostatný  zvláště velký, velký nebo střední 
   stacionární zdroj. 
4. Poplatek u hořících nebo zapařených  částí uhelných dolů a lomů 
   nebo  skládek  a  výsypek  se  vypočte  součinem sazby a výměry 
   plochy  v  m2,  která  se  stanoví  z váženého průměru výsledků 
   měření prováděných během roku. 
5. Výše poplatku  pro jednotlivou zpoplatněnou  znečišťující látku 
   se zaokrouhluje na celé 100 Kč. 
6. U malý spalovacích zdrojů se  stanoví poplatek pevnou částkou s 
   přihlédnutím  k podmínkám  podle § 19  odst. 9,  a to  výpočtem 
   stanovícím  jako poplatek  za jednotlivý  malý spalovací  zdroj 
   součet  dolní  hranice  sazby  s  poměrnou  částí rozmezí sazby 
   odpovídající  jmenovitému  tepelnému   výkonu  zdroje  a  druhu 
   paliva.  Orgán ochrany  ovzduší přitom  přihlédne ke  skutečné, 
   provozovatelem   dokladované  spotřebě   paliva  u   zdroje  za 
   zpoplatňované období  a pokud může učinit  jednoznačný  závěr o 
   tom, že bylo dosaženo odpovídající úspory paliv a energie sníží 
   rozmezí sazby o jeden stupeň. 
7. U malých ostatních zdrojů se  poplatek stanoví pevnou částkou s 
   přihlédnutím k podmínkám podle § 19 odst. 9. 
8. Výše  poplatku   za  jednotlivý  malý   zdroj  znečišťování  se 
   zaokrouhluje na celé 100 Kč. 
------------------------------------------------------------------ 
x) Platí   pro  prvky   a  sloučeniny,   pro  které   mají  zdroje 
   znečišťování stanoveny emisní limity.  
 
                              Příl.2 
 
         Obsah národního, krajského a místního programu 
                         snižování emisí 
 
1. Národní program ke snížení emisí obsahuje 
   a) název programu,*) jeho základní cíle a souvislosti, 
   b) výchozí situace - obraz emisní situace, 
   c) vztah ke Státní politice životního prostředí, 
   d) vztah ke Státní energetické politice, 
   e) vztah k Národnímu programu ke zmírnění změny klimatu Země, 
   f) vztah  k  dalším   koncepčním  dokumentům  (např.  strategie 
      regionálního rozvoje), 
   g) vztah   k   Státnímu    programu   podpory   úspor   energie 
      obnovitelných zdrojů, 
   h) obecné zásady strategie programu, 
   i) vývoj a monitorování kvality ovzduší a emisí, 
   j) požadavky dokumentů  Úmluvy EHK/OSN o  dálkovém znečišťování 
      ovzduší  překračujícím hranice  států především  Protokolu k 
      omezení acidifikace, eutrofizace a tvorby přízemního ozónu a 
      přehled možností jejich splnění v České republice, 
   k) hodnocení  dosažitelnosti celkových  emisních stropů  v roce 
      2010, 
   l) rozbor stavu a hodnocení  plnění emisních limitů a ostatních 
      limitních  hodnot  a  dalších  podmínek  provozování  zdrojů 
      znečišťování ovzduší, 
   m) podpůrné aktivity pro omezování emisí v České republice, 
   n) základní nástroje programu snižování emisí, a to 
      1. technická a technologická opatření, 
      2. technickoorganizační opatření, 
      3. administrativní opatření, 
      4. evidence  stacionárních a  mobilních zdrojů  znečišťování 
         ovzduší, 
      5. inventarizace emisí, 
      6. práce  s  veřejností   -  snižování  emisí  produkovaných 
         domácnostmi, 
      7. využívání ekonomických nástrojů, 
   o) finanční zajištění programu, 
   p) legislativní opatření, 
   q) mezinárodní spolupráce a podpora výzkumu, 
   r) souhrn  stanovených   požadavků  a  lhůt   k  dosažení  cílů 
      programu, 
   s) termíny a způsob kontrol průběžného plnění programu, 
   t) způsob provádění  opatření a korekcí  programu vyvolaných na 
      základě kontrol a průběžného plnění tohoto programu, 
   u) názvy  a sídla  orgánů ochrany  ovzduší a  dalších správních 
      úřadů, 
   v) jména, adresy a podpisy osob odpovědných za plnění programu. 
 
2. Krajský program ke snížení emisí obsahuje 
   a) název programu,**) jeho základní cíle a souvislosti, 
   b) výchozí situace - obraz emisní situace, 
   c) vztah k Národnímu programu snižování emisí, 
   d) vztah k územní energetické koncepci, 
   e) vztah  k  dalším   koncepčním  dokumentům  (např.  strategie 
      regionálního rozvoje), 
   f) vztah   k   Státnímu    programu   podpory   úspor   energie 
      obnovitelných zdrojů, 
   g) vztah  ke krajskému  programu ke  zlepšení kvality  ovzduší, 
      je-li stanoven, 
   h) obecné zásady strategie programu, 
   i) vývoj a monitorování kvality ovzduší a emisí, 
   j) požadavky dokumentů  Úmluvy EHK/OSN o  dálkovém znečišťování 
      ovzduší  překračujícím hranice  států především  Protokolu k 
      omezení acidifikace, eutrofizace a tvorby přízemního ozónu a 
      přehled možností jejich splnění na území kraje, 
   k) hodnocení dosažitelnosti emisních stropů stanovených regionu 
      v roce 2010, 
   l) rozbor stavu a hodnocení  plnění emisních limitů a ostatních 
      limitních  hodnot a  dalších podmínek  k provozování  zdrojů 
      znečišťování ovzduší na území kraje, 
   m) podpůrné aktivity pro omezování emisí na území kraje, 
   n) základní nástroje programu snižování emisí, a to 
      1. technická a technologická opatření, 
      2. technickoorganizační opatření, 
      3. administrativní opatření, 
      4. evidence stacionárních zdrojů znečišťování, 
      5. inventarizace emisí, 
      6. schválené zásady spolupráce orgánu  kraje s orgány obcí a 
         dalšími orgány veřejné správy, 
      7. dohody orgánu  kraje s provozovateli  zdrojů znečišťování 
         ovzduší a dalšími subjekty, 
      8. práce  s  veřejností   -  snižování  emisí  produkovaných 
         domácnostmi, 
      9. využívání ekonomických nástrojů, 
   o) finanční zajištění programu, 
   p) mezikrajová spolupráce, včetně přeshraniční, 
   r) souhrn  stanovených   požadavků  a  lhůt   k  dosažení  cílů 
      programu, 
   s) termíny a způsob kontrol průběžného plnění programu, 
   t) způsob provádění  opatření a korekcí  programu vyvolaných na 
      základě závěrů kontrol a průběžného plnění tohoto programu, 
   u) názvy  a sídla  orgánů ochrany  ovzduší a  dalších správních 
      úřadů, 
   v) jména, adresy a podpisy osob odpovědných za plnění programu. 
 
3. Místní program ke snížení emisí obsahuje 
   a) název programu, jeho základní cíle a souvislosti, 
   b) výchozí situace - obraz emisní situace, 
   c) vztah ke krajskému programu snižování emisí, 
   d) vztah  k  dalším   koncepčním  dokumentům  (např.  strategie 
      regionálního rozvoje), 
   e) vztah   k   Státnímu    programu   podpory   úspor   energie 
      obnovitelných zdrojů, 
   f) vztah k  místnímu a krajskému  programu ke zlepšení  kvality 
      ovzduší, jsou-li stanoveny, 
   g) obecné zásady strategie programu, 
   h) vývoj a monitorování kvality ovzduší a emisí, 
   i) rozbor stavu a hodnocení  plnění emisních limitů a ostatních 
      limitních  hodnot  a  dalších  podmínek  provozování  zdrojů 
      znečišťování ovzduší na území obce, 
   j) podpůrné aktivity pro omezování emisí na území obce, 
   k) základní nástroje programu snižování emisí, a to 
      1. technická a technologická opatření, 
      2. technickoorganizační opatření, 
      3. administrativní opatření, 
      4. evidence  zdrojů  znečišťování  ovzduší  stacionárních  i 
         mobilních, 
      5. inventarizace emisí, 
      6. schválené  zásady spolupráce  orgánů obcí  s orgány kraje 
         a dalšími orgány veřejné správy, 
      7. dohody orgánu obce   s provozovateli  zdrojů znečišťování 
         ovzduší a dalšími subjekty, 
      8. práce  s  veřejností   -  snižování  emisí  produkovaných 
         domácnostmi, 
   l) finanční zajištění programu, 
   m) účast na mezikrajové spolupráci, 
   n) souhrn  stanovených   požadavků  a  lhůt   k  dosažení  cílů 
      programu, 
   o) termíny a způsob kontrol průběžného plnění programu, 
   p) způsob provádění  opatření a korekcí  programu vyvolaných na 
      základě závěrů kontrol a průběžného plnění tohoto programu, 
   r) názvy  a sídla  orgánů ochrany  ovzduší a  dalších správních 
      úřadů, 
   s) jména, adresy a podpisy osob odpovědných za plnění programu. 
------------------------------------------------------------------ 
 *) Vztahuje-li se  program na více  znečišťujících látek, použije 
    se pro  základ jeho názvu  pojem "Integrovaný národní  program 
    snižování emisí" s následným vyjmenováním znečišťujících látek 
    nebo jejich  stanovených skupin, jejichž  emise jsou předmětem 
    programu. 
**) Vztahuje se  na program na více  znečišťujících látek, použije 
    se pro  základ jeho názvu  pojem  "Integrovaný krajský program 
    snižování  emisí"   s  následným  vyjmenováním  znečišťujících 
    látek  nebo  jejich  stanovených  skupin,  jejichž  emise jsou 
    předmětem programu.  
 
                              Příl.3 
 
        Rozsah a způsob vypracování krajského a místního 
              programu ke zlepšení kvality ovzduší 
 
1. Způsob vypracování programu 
   a) programy zpracovávají orgány  kraje a orgány obcí, a  to i v 
      případě,   když  oblasti   se  zhoršenou   kvalitou  ovzduší 
      pokrývají jejich území pouze zčásti, 
   b) programy jsou zpracovávány v rozsahu uvedeném v bodě 2, 
   c) v případě, že  imisní limity nebo cílové  imisní limity jsou 
      překročeny   u   více   znečišťujících   látek  nebo  jejich 
      stanovených  skupin,  musí  být  v  rámci programu zpracován 
      podprogram pro  každou z těchto  látek. V názvu  programu se 
      pak použije výrazu "Integrovaný  krajský a místní program ke 
      zlepšení  kvality ovzduší"  s uvedením  dotčené oblasti  a s 
      následným  vyjmenováním  znečišťujících  látek  nebo  jejich 
      stanovených skupin, jejichž emise jsou předmětem programu, 
   d) programy  se  připravují  na  období,  k  jehož konci má být 
      dosaženo  hodnot  imisních   limitů  stanovených  prováděcím 
      právním  předpisem,  v   případě  troposférického  ozónu  na 
      období,  k  jehož  konci  má  být  dosaženo  hodnot cílových 
      imisních limitů. 
 
2. Rozsah a způsob programu 
   a) stanovení  oblasti  se  zhoršenou  kvalitou  ovzduší  (zóny, 
      sídelního seskupení, města, ekosystému), 
      1. název  oblasti  a  název   kraje  (obce),  který  program 
         zpracoval, 
      2. geografické vymezení oblasti, 
      3. soupis  měřicích  stanic  ke  zjišťování  imisí  na území 
         oblasti (včetně mapy a geografických souřadnic), 
 
   b) všeobecné informace, 
      1. podrobnější   popis  oblastí   (město,  průmyslová   nebo 
         venkovská oblast, apod.), 
      2. celková rozloha území oblasti  a rozloha území se zvláště 
         zvýšeným znečištěním ovzduší (km2) a odhad počtu obyvatel 
         vystavených zvýšenému znečištění ovzduší, 
      3. současné klimatické údaje o oblasti a jejím okolí, 
      4. současné topografické údaje, 
      5. informace o živých i neživých cílových objektech programu 
         vyžadujících  zvláštní ochranu  ovzduší obsahující rovněž 
         podrobné  údaje  o  citlivých  skupinách  obyvatelstva  a 
         ekosystémech, 
 
   c) odpovědné orgány, 
      1. názvy a sídla orgánů  ochrany ovzduší a dalších správních 
         úřadů, 
      2. jména a dresy odpovědných osob, 
 
   d) druh a posouzení znečištění ovzduší, 
      1. koncentrace  znečišťujících látek  zjištěné v předchozích 
         letech, 
      2. aktuální koncentrace znečišťujících látek, 
      3. prostředky    použité     ke    zjišťování    koncentrací 
         znečišťujících látek, zejména metody měření a modelování, 
 
   e) původ znečištění ovzduší, 
      1. výčet   hlavních   zdrojů   znečišťování   ovzduší  podle 
         kategorií, doplněný jejich geografickým vyznačením, 
      2. celkové  množství  emisí  produkovaných  hlavními  zdroji 
         znečišťování  ovzduší  (t/rok)  a  celkové množství emisí 
         produkované všemi zdroji v oblasti, 
      3. informace  o  znečištění  dálkově  přenášeném  z okolních 
         oblastí, 
 
   f) analýza situace vedoucí ke zhoršení kvality ovzduší, 
      1. podrobnosti  o  faktorech  působících  zvýšené znečištění 
         ovzduší, 
      2. podrobnosti o možných nápravných opatřeních, 
 
   g) popis  existujících  opatření  přijatých  ke zvýšení kvality 
      ovzduší, 
      1. výčet opatření  na lokální, regionální  úrovni, národní a 
         mezinárodní  úrovni,  která  mají   vztah  k  programu  a 
         oblasti, pro kterou je zpracován, 
      2. dosažené výsledky a hodnocení účinnosti opatření, 
 
   h) popis  nově  připravovaných  opatření  ke  zlepšení  kvality 
      ovzduší, 
      1. seznam a popis navrhovaných opatření, 
      2. časový plán implementace opatření, 
      3. odhad  očekávaného  dopadu   na  kvalitu  ovzduší  včetně 
         časového horizontu jeho dosažení, 
 
   i) popis opatření ke zlepšení ovzduší zamýšlených v dlouhodobém 
      časovém horizontu, 
   j) seznam relevantních dokumentů a dalších zdrojů informací.  
 
                              Příl.4 
 
                    Seznam regulovaných látek 
 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|Skupina        |Látka                        |Potenciál  | 
|               |                             |poškozování| 
|               |                             |ozónuxxx)  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|Skupina I      |CFCl3     CFC-11             |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |CF2Cl3    CFC-12             |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2F3Cl3   CFC-113            |    0,8    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2F4Cl2   CFC-114            |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2F5Cl    CFC-115            |    0,6    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|Skupina II     |CF3Cl     CFC13              |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2FCl5    CFC-111            |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2F2Cl4   CFC-112            |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3FCl7    CFC-211            |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3F2Cl6   CFC-212            |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3F3Cl5   CFC-213            |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3F4Cl4   CFC214             |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3F5Cl3   CFC-215            |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3F6Cl2   CFC-216            |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3F7Cl    CFC-217            |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|Skupina III    |CF2BrCl   halon-1211         |    3,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |CF3Br     halon-1301         |   10,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2F4Br2   halon-2402         |    6,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|Skupina IV     |CCl4      tetrachlormethan   |    1,1    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|Skupina V      |C2H3Cl3x) 1,1,1-trichlorethan|    0,1    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|Skupina VI     |CH3Br     methylbromid       |    0,6    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|Skupina VII    |CHFBr2                       |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |CHF2Br                       |    0,74   | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |CH2FBr                       |    0,73   | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |CH2HFBr4                     |    0,8    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |CH2HF2Br3                    |    1,8    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2HF3Br2                     |    1,6    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2HF4Br                      |    1,2    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2H2FBr3                     |    1,1    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2H2F2Br2                    |    1,5    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2H2F3Br                     |    1,6    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2H3FBr2                     |    1,7    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2H3F2Br                     |    1,1    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2H4FBr                      |    0,1    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3HFBr6                      |    1,5    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3HF2Br5                     |    1,9    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3HF3Br4                     |    1,8    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3HF4Br3                     |    2,2    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3HF5Br2                     |    2,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3HF6Br                      |    3,3    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H2FBr5                     |    1,9    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H2F2Br4                    |    2,1    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H2F3Br3                    |    5,6    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H2F4Br2                    |    7,5    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H2F5Br                     |    1,4    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H3FBr4                     |    1,9    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H3F2Br3                    |    3,1    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H3F3Br2                    |    2,5    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H3F4Br                     |    4,4    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H4FBr3                     |    0,3    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H4F2Br2                    |    1,0    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H4F3Br                     |    0,8    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H5FBr2                     |    0,4    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H5F2Br                     |    0,8    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H6FBr                      |    0,7    | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|Skupina VIII   |CHFCl2    HCFC-21xx)         |    0,040  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |CHF2Cl    HCFC-22xx)         |    0,055  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |CH2FCl    HCFC-31            |    0,020  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2HFCl4   HCFC-121           |    0,040  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2HF2Cl3  HCFC-122           |    0,080  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2HF3Cl2  HCFC-123xx)        |    0,020  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2HF4Cl   HCFC-124xx)        |    0,022  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2H2FCl3  HCFC-131           |    0,050  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2H2F2Cl  HCFC-132           |    0,050  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2H2F3Cl  HCFC-133           |    0,060  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2H3FCl2  HCFC-141           |    0,070  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |CH3CFCl2  HCFC-141bxx)       |    0,110  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2H3F2Cl  HCFC-142           |    0,070  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |CH3CF2Cl  HCFC-142bxx)       |    0,065  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C2H4FCl   HCFC-151           |    0,005  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3HFCl6   HCFC-221           |    0,070  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3HF2Cl5  HCFC-222           |    0,090  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3HF3Cl4  HCFC-223           |    0,080  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3HF4Cl3  HCFC-224           |    0,090  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3HF5Cl2  HCFC-225           |    0,070  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |CF3CF2CHCl2   HCFC-225caxx)  |    0,025  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |CF2ClCF2CHClF HCFC-225cbxx)  |    0,033  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3HF6Cl   HCFC-226           |    0,100  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H2FCl5  HCFC-231           |    0,090  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H2F2Cl4 HCFC-232           |    0,100  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H2F3Cl3 HCFC-233           |    0,230  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H2F4Cl2 HCFC-234           |    0,280  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H2F5Cl  HCFC-235           |    0,520  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H3FCl4  HCFC-241           |    0,090  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H3F2Cl3 HCFC-242           |    0,130  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H3F3Cl2 HCFC-243           |    0,120  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H3F4Cl  HCFC-244           |    0,140  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H4FCl3  HCFC-251           |    0,010  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H4F2Cl2 HCFC-252           |    0,040  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H4F3Cl  HCFC-253           |    0,030  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H5FCl2  HCFC-261           |    0,020  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H5F2Cl  HCFC-262           |    0,020  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|               |C3H6FCl   HCFC-271           |    0,030  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
|Skupina IX     |CH2BrCl   bromchlormethan    |    0,120  | 
+---------------+-----------------------------+-----------+ 
------------------------------------------------------------------ 
   x) Vzorec se nevztahuje k 1,1,2-trichlorethanu. 
  xx) Identifikuje komerčně  nejrentabilnější látky, jak  se uvádí 
      v Protokolu. 
 xxx) Potenciál  poškozování  ozonu  udává  míru  vlivu regulované 
      látky na ozonovou vrstvu.  
 
                              Příl.5 
 
            Skupiny, kódy kombinované nomenklatury 99 
                   a popisy regulovaných látek 
 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|Skupina        |Kód CN 99    |Popis                             | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|Skupina I      |2903 41 00   |Trichlorfluormethan               | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 42 00   |Dichlordifluormethan              | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 43 00   |Trichlortrifluorethany            | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 44 10   |Dichlortetrafluorethany           | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 44 90   |Chlorpentafluorethan              | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|Skupina II     |2903 45 10   |Chlortrifluormethan               | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 45 15   |Pentachlorfluorethan              | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 45 20   |Tetrachlordifluorethany           | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 45 25   |Heptachlorfluorpropany            | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 45 30   |Hexachlordifluorpropany           | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 45 35   |Pentachlortrifluorpropany         | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 45 40   |Tetrachlortetrafluorpropany       | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 45 45   |Trichlorpentafluorpropany         | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 45 50   |Dichlorhexafluorpropany           | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 45 55   |Chlorheptafluorpropany            | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|Skupina III    |2903 46 10   |Bromchlordifluormethan            | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 46 20   |Bromtrifluormethan                | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |2903 46 90   |Dibromtetrafluorethany            | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|Skupina IV     |2903 14 00   |Tetrachlormethan                  | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|Skupina V      |2903 19 00   |1,1,1-trichlorethan               | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|Skupina VI     |2903 30 33   |Methylbromid                      | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|Skupina VII    |2903 49 30   |Hydrobromfluoromethany, -ethany   | 
|               |             |nebo propany                      | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|Skupina VIII   |2903 49 10   |Hydrochlorfluoromethany, -etany   | 
|               |             |nebo propany                      | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |ex 3824 71 00|Směsi obsahující jednu nebo více  | 
|               |             |látek spadajících mezi kódy       | 
|               |             |2903 41 00 až 2903 45 55          | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |ex 3824 79 00|Směsi obsahující jednu nebo více  | 
|               |             |látek spadajících mezi kódy       | 
|               |             |2903 46 10 až 2903 46 90          | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|               |ex 3824 90 95|Směsi obsahující jednu nebo více  | 
|               |             |látek spadajících mezi kódy       | 
|               |             |2903 14 00, 2903 19 10, 2903 30   | 
|               |             |33, 2903 49 10 nebo 2903 49 30    | 
+---------------+-------------+----------------------------------+ 
|Skupina IX     |             |Bromchlormethan                   | 
+---------------+-------------+----------------------------------+  
 
                              Příl.6 
 
    Kódy kombinované nomenklatury (CN) pro výrobky obsahující 
   regulované látky a látky ovlivňující klimatický systém Země 
 
1. Osobní a nákladní automobily vybavené klimatizačními jednotkami 
   8701 20 10 - 8701 90 90 
   8702 10 11 - 8702 90 90 
   8703 10 11 - 8703 90 90 
   8704 10 11 - 8704 90 90 
   8705 10 00 - 8705 90 90 
   8706 00 11 - 8706 00 99 
 
2. Chladicí zařízení a klimatizační zařízení, zařízení s tepelnými 
   čerpadly, pro komerční použití a použití v domácnostech 
 
   Chladničky 
   8418 10 10 - 8418 29 00 
   8418 50 11 - 8418 50 99 
   8418 61 10 - 8418 69 99 
 
   Mrazničky 
   8418 10 10 - 8418 29 00 
   8418 30 10 - 8418 30 99 
   8418 40 10 - 8418 40 99 
   8418 50 11 - 8418 50 99 
   8418 61 10 - 8418 61 90 
   8418 69 10 - 8418 69 99 
 
   Zařízení na odstraňování vlhkosti 
   8415 10 00 - 8415 83 90 
   8479 60 00 
   8479 89 10 
   8479 89 98 
 
   Vodní chladiče a jednotky pro zkapalnění plynu 
   8419 60 00 
   8419 89 98 
 
   Stroje na přípravu ledu 
   8418 10 10 - 8418 29 00 
   8418 30 10 - 8418 30 99 
   8418 40 10 - 8418 40 99 
   8418 50 11 - 8418 50 99 
   8418 61 10 - 8418 61 90 
   8418 69 10 - 8418 69 99 
 
   Klimatizační jednotky a jednotky s tepelným čerpadlem 
   8415 10 00 - 8415 83 90 
   8418 61 10 - 8418 61 90 
   8418 69 10 - 8418 69 99 
   8418 99 10 - 8418 99 90 
 
   Aerosolové  výrobky,  kromě   léčivých  přípravků  obsahujících 
   aerosoly 
 
   Potravinářské výrobky 
   0404 90 21 - 0404 90 89 
   1517 90 10 - 1517 90 99 
   2106 90 92 
   2106 90 98 
 
   Barvy a laky, připravené vodní pigmenty a barviva 
   3208 10 10 - 3208 10 90 
   3208 20 10 - 3208 20 90 
   3208 90 11 - 3208 90 99 
   3208 10 00 - 3209 90 00 
   3210 00 10 - 3210 00 90 
   3212 90 90 
 
   Kosmetické a toaletní přípravky 
   3303 00 10 - 3303 00 90 
   3304 30 00 
   3304 99 00 
   3305 10 00 - 3305 90 90 
   3306 10 00 - 3306 90 00 
   3307 10 00 - 3307 30 00 
   3307 49 00 
   3307 90 00 
 
   Přípravky na bázi povrchově aktivních látek 
   3402 20 10 - 3402 20 90 
 
   Mazací přípravky 
   2710 00 81 
   2710 00 97 
   3403 11 00 
   3403 19 10 - 3403 19 99 
   3403 91 00 
   3403 99 10 - 3403 99 90 
 
   Přípravky pro domácnost 
   3405 10 00 
   3405 20 00 
   3405 30 00 
   3405 40 00 
   3405 90 10 - 3405 90 90 
 
   Předměty z hořlavých materiálů 
   3606 10 00 
 
   Insekticidy, rodenticidy, fungicidy, herbicidy atd. 
   3808 10 10 - 3808 10 90 
   3808 20 10 - 3808 20 80 
   3808 30 11 - 3808 30 90 
   3808 40 10 - 3808 40 90 
   3808 90 10 - 3808 90 90 
 
   Přípravky pro úpravu povrchu 
   3809 10 10 - 3809 10 90 
   3809 91 00 - 3809 93 00 
 
   Přípravky  a  náplně  pro  hasicí  přístroje,  granáty s hasicí 
   náplní 
   3813 00 00 
 
   Organická směsná rozpouštědla atd. 
   3814 00 10 - 3814 00 90 
 
   Tekutiny na odstraňování ledu 
   3820 00 00 
 
   Výrobky chemického průmyslu a souvisejících odvětví 
   3824 90 10 
   3824 90 35 
   3824 90 40 
   3824 90 45 - 3824 90 95 
 
   Silikony v primární formě 
   3910 00 00 
 
   Zbraně 
   9304 00 00 
 
4. Přenosné hasicí přístroje 
   8424 10 10 - 8424 10 99 
 
5. Izolační desky, panely a kryty trubek 
   3917 21 10 - 3917 40 90 
   3920 10 23 - 3920 99 90 
   3921 11 00 - 3921 90 90 
   3925 10 00 - 3925 90 80 
   3926 90 10 - 3926 90 99 
 
6. Předpolymery 
   3901 10 10 - 3911 90 99  
 
                              Příl.7 
 
           Procesy, ve kterých se používají regulované 
               látky jako technologické prostředky 
 
a) použití tetrachlormethanu  pro eliminaci chlordusíku  ve výrobě 
   chloru a louhu sodného, 
b) použití tetrachlormethanu  při znovuzískání chloru  z koncových 
   plynů z výroby chloru, 
c) použití   tetrachlormethanu   ve   výrobě   izobutylacetofenonu 
   (ibuprofen - analgetikum), 
d) použití tetrachlormethanu ve výrobě polyfenylentereftalamidu, 
e) použití CFC-11  ve výrobě desek a  fólií z jemných syntetických 
   polyolefinových vláken, 
f) použití CFC-113 ve výrobě léčivého přípravku vinorelbin, 
g) použití       CFC-12        ve       fotochemické       syntéze 
   perfuorpolyetherpolyperoxidových prekurzorů, 
   Z-perfluorpolyetherů a bifunkčních derivátů, 
h) použití  CFC-113 při  redukci perfluorpolyetherpolyperoxisového 
   meziproduktu pro výrobu perfluorpolyetherdiesterů, 
i) použití CFC-113  při přípravě perfluorpolyetherdiolů  s vysokou 
   funkčností, 
j) použití  tetrachlormethanu ve  výrobě insekticidu  tralomethrin 
   a použití   hydrochlorfluoruhlovodíků    (HCFC)   v   procesech 
   uvedených    výše,    když    se    používají    jako   náhrada 
   chlorfluoruhlovodíků (CFC) nebo tetrachlormethanu.  
 
                              Příl.8 
 
                         Použití halonů 
 
Použití halonu 1301 
a) v letadlech  pro  ochranu  kabin  posádky,  motorových  gondol, 
   nákladních prostorů a prostorů mezi nosníky, přepážkami atd., 
b) ve  vojenských pozemních  vozidlech a  námořních plavidlech pro 
   ochranu  prostorů  obývaných  posádkou  a  strojoven (prostor s 
   motory), 
c) pro vytvoření  inertního prostředí v  obývaných prostorech, kde 
   by  mohlo docházet  k únikům  hořlavých kapalin  anebo plynů ve 
   vojenském a petrochemickém sektoru, a v nákladních lodích, 
d) pro vytvoření inertního prostředí ve spojovacích a velitelských 
   střediscích  armádních  sil  s   lidskou  posádkou  nebo  jinak 
   nezbytně nutných pro národní bezpečnost, 
e) pro vytvoření inertního prostředí v místech, kde může existovat 
   nebezpečí rozptylu radioaktivních látek. 
 
Použití halonu 1211 
a) v ručních  hasicích přístrojích  a stálém  hasicím zařízení pro 
   motory v letadlech, 
b) v letadlech  pro  ochranu  kabin  posádky,  motorových  gondol, 
   nákladních prostorů a prostorů mezi nosníky, přepážkami atd., 
c) v hasicích   přístrojích  důležitých   pro  osobní   bezpečnost 
   používaných hasičskými sbory pro prvotní hasební zásahy, 
d) ve vojenských a policejních hasicích přístrojích pro použití na 
   osoby. 
 
Uvedená použití halonu 1301 a  1211 se považují za jejich kritická 
použití podle § 23 odst. 7 zákona.  
 
                              Příl.9 
 
            Údaje z výpisu celní evidence poskytované 
                   ministerstvu celním úřadem 
 
Celní úřad poskytuje na  vyžádání Ministerstva životního prostředí 
údaje  z   celní  evidence,  které  se   týkají  vývozu  a  dovozu 
regulovaných látek a výrobků, které  je obsahují, z nových látek a 
výrobků, které  je obsahují a látek  ovlivňující klimatický systém 
Země, a to zejména: 
a) obchodní jméno, sídlo a IČO  podnikatele nebo jméno, příjmení a 
   bydliště fyzické osoby, 
b) země vývozu nebo dovozu, 
c) země konečného určení, 
d) popis každé  látky s uvedením  jejího názvu podle  přílohy č. 4 
   nebo 10 k tomuto zákonu včetně 
   1. obchodního popisu, 
   2. popisu  a kódu  kombinované nomenklatury,  jak je  uvedeno v 
      příloze č. 5 k tomuto zákonu, 
   3. povahy    látky   (ještě    nepoužitá,   znovuzískaná   nebo 
      regenerovaná), 
   4. množství látky v kilogramech, 
   5. data  dodávky   a  čísla  povolení   Ministerstva  životního 
      prostředí, 
   6. účelu navrženého dovozu.  
 
                              Příl.10 
 
    Kódy kombinované nomenklatury 99 a popisy vybraných látek 
    ovlivňujících klimatický systém Země (skleníkových plynů) 
 
+---------------------------------------------------------------+ 
|Skupina               Kód CN 99         Popis                  | 
|Fluorid sírový SF6    2812 90 00 99     Halogenidy a           | 
|                                        halogen-oxidy nekovů   | 
+---------------------------------------------------------------+ 
|Částečně fluorované   2903 30 80 90     Fluorderiváty,         | 
|uhlovodíky (HFC) a                      bromderiváty nebo      | 
|zcela fluorované                        jodderiváty            | 
|uhlovodíky (PFC)                        acyklických uhlovodíků | 
+---------------------------------------------------------------+ 
 
         Seznam částečně a zcela fluorovaných uhlovodíků 
        (HFC, PFC) dovážených jednotlivě nebo ve směsích 
 
                +--------------------+--------+ 
                |Látka typu HFC a PFC| Vzorec | 
                +--------------------+--------+ 
                |HFC-23              | CHF3   | 
                +--------------------+--------+ 
                |HFC-32              | CH2F2  | 
                +--------------------+--------+ 
                |HFC-41              | CH3F   | 
                +--------------------+--------+ 
                |HFC-43-10mee        | C5H2F10| 
                +--------------------+--------+ 
                |HFC-125             | C2HF5  | 
                +--------------------+--------+ 
                |HFC-134             | C2H2F4 | 
                +--------------------+--------+ 
                |HFC-134a            | CH2FCF3| 
                +--------------------+--------+ 
                |HFC-152a            | C2H4F2 | 
                +--------------------+--------+ 
                |HFC-143             | C2H3F3 | 
                +--------------------+--------+ 
                |HFC-143a            | C2H3F3 | 
                +--------------------+--------+ 
                |HFC-227ea           | C3HF7  | 
                +--------------------+--------+ 
                |HFC-236fa           | C3H2F6 | 
                +--------------------+--------+ 
                |HFC-245ca           | C3H3F5 | 
                +--------------------+--------+ 
                |Perfluormethan      | CF4    | 
                +--------------------+--------+ 
                |Perfluorethan       | C2F6   | 
                +--------------------+--------+ 
                |Perfluorpropan      | C3F8   | 
                +--------------------+--------+ 
                |Perfluorbutan       | C4F10  | 
                +--------------------+--------+ 
                |Perfluorpentan      | C5F12  | 
                +--------------------+--------+ 
                |Perfluorhexan       | C6F14  | 
                +--------------------+--------+ 
                |Perfluorcyklobutan  | c-C4F8 | 
                +--------------------+--------+  
 
                              Příl.11 
 
    Seznam paliv pro obyvatelstvo, jejichž spalování v malých 
     spalovacích zdrojích znečišťování může orgán obce svým 
            nařízením ve svém územním obvodu zakázat 
 
+---------------------------------+-----------------------------+ 
|Druh paliva                      |Poznámka                     | 
|                                 |                             | 
|Hnědé uhlí energetické           |Jedná se o méně kvalitní     | 
|                                 |paliva s vyšším obsahem      | 
|Lignit                           |síry a příměsí dalších       | 
|                                 |látek, které mají při        | 
|Uhelné kaly                      |jejich spalování nepříznivý  | 
|                                 |vliv na kvalitu ovzduší      | 
|Proplástky                       |                             | 
+---------------------------------+-----------------------------+ _